Og med den filmen, 2001, projiserer du oss inn i det 21. århundret.
Jeg tok med min sønn, Jonathan,
som i 2001 vil være like gammel som jeg er nå.
Kanskje han vil være mer tilpasset denne typen verden du prøver å skildre.
Den store forskjellen når han blir stor...
Hvis vi faktisk ventet til 2001,
vil han ha, i sitt eget hus, ikke en så stor datamaskin,
men i hvert fall en konsoll
han kan snakke med en lokal datamaskin gjennom
og få all informasjonen han trenger i hverdagen,
for eksempel kontoutskrifter, teaterbilletter,
all informasjonen du trenger for å leve i et komplisert, moderne samfunn.
Dette blir i en kompakt form i hans eget hjem.
Han kommer til å ha en TV-skjerm, slik som disse, og et tastatur.
Han snakker til datamaskinen og får informasjon.
Og det blir like selvfølgelig som telefonen er for oss.
Jeg lurer på hva slags liv det blir, sosialt sett?
Hvis hele livet bygges rundt datamaskinen,
blir vi et datamaskinavhengig samfunn?
På enkelte måter, men det vil også berike samfunnet,
fordi det vil gi oss muligheten til å bo der vi ønsker.
Enhver forretningsmann og direktør kan bo hvor som helst i verden
og likevel utføre jobben gjennom en slik innretning.
Dette er fint, for det betyr at vi ikke må bo i byen.
Vi kan bo på landet, eller der vi vil.
Skjermen sier det er en ikke-implementert felle,
men feilkoden er gal. Det er en systemfeil.
Cupertino i California
-Hva vil skje? -Den sier ikke "hallo."
Det skal absolutt si "hallo."
Macintosh-lansering
Det er ingens feil. Det er en systemfeil.
Du bygget taledemoen.
-Taledemoen er ustabil... -Hysj.
Jeg har sagt det i... Den er overbygget.
Den fungerte i går kveld.
Og kvelden før. Og for tre timer siden.
Men ikke nå, så hopp over taledemoen.
-Dra til helvete. -Alt annet fungerer.
Hopp over taledemoen.
Den må si "hallo."
Du hører meg ikke. Den sier ikke "hallo."
Bare fiks det.
-Fiks det? -Ja.
-På 40 minutter? -Fiks det.
-Jeg kan ikke. -Hvem er personen som kan?
Jeg er personen som kan, og jeg kan ikke.
-Hvor ille, sier du? -Ganske ille.
Jeg vet ikke hva det betyr.
Det betyr at demoen antakelig krasjer.
Dere må dempe dere. Joel Pforzheimer sitter i salen.
Jeg bryr meg ikke om...
Hvem er Joel Pforzheimer?
GQ. Han har fulgt deg en uke. Har du ikke lagt merke til det?
Lat som alt er bra. Han sitter i salen.
Hei.
Hva sier dere?
Et slags kappløp, men vi har ikke funnet det ennå.
Er synthesizer-samplingen rask nok?
Nei, så frekvensene er gale, og den bare krasjer.
Det er 20 sekunder av en 2-timers lansering, så bare kutt den.
-Vi kan ikke. -Jo, du bare kutter.
For to dager siden hadde vi en reklamefilm under Super Bowl som kunne vunnet Oscar.
Flere husker reklamefilmen
enn hvem som vant kampen.
Jeg forstår det, men filmen sa at Mac skulle redde verden.
Ikke at den skulle si "hallo."
Vi åpner salen om fem minutter.
Ikke åpne salen.
Vi tar en kjapp pause.
-Noe av problemet er at vi kan rekompilere... -Hva?
...men hvis det er et maskinvareproblem kan vi ikke gå inn.
Hvorfor ikke?
Skal du si det, eller jeg?
Ikke terg meg.
Hvorfor kan han ikke gå inn i maskinen?
Du trenger spesialverktøy.
Hva slags spesialverktøy? Bare bruk en skrutrekker.
Han ville ikke at brukerne skulle åpne den.
Du trenger spesialverktøy.
Hører jeg riktig?
Det er 100 ingeniører rundt her. Har ingen av dem verktøyene?
Faktisk ble få av dem gitt verktøyene.
Hva med deg?
La dem igjen på kontoret. Klokka var 03.00 da jeg...
-Herregud. Kutt "hallo." -Nei!
Hva er en lanserings første regel?
Den krasjer ikke.
Den gjorde det nettopp.
Andy!
Hvilken Andy?
Den andre. Du står der, hvorfor skulle jeg rope på deg?
Han må snakke med deg.
Greit.
Utgangsskiltene må slås av, ellers blir det ikke helt mørkt.
Vi snakket med byggforvalteren og brannvesenet.
Og?
Det er ikke tale om at vi får slå av utgangsskiltene.
Jeg betaler boten uansett størrelse.
Boten er at de kommer inn og ber alle gå.
Forklarte du brannvesenet at vi forandrer verden her?
Ja, men med mindre vi kan endre flammers egenskaper, bryr han seg ikke.
Steve...
Hvis en brann forårsaker flukt til de umerkede utgangene,
blir det verdt det for dem som overlever.
Ikke for dem som ikke gjør det, men likevel ganske bra.
-Jeg... -Det må bli helt svart.
Bli kvitt utgangsskiltene, og ikke si til meg hvordan du gjorde det.
Fiks taledemoen.
Trenger du spesialverktøy for å åpne Mac-en?
Du visste det var et lukket system.
Ikke bokstavelig talt. Herregud.
Og hvis du fortsetter å støte folk vekk uten grunn,
blir det ingen igjen å si "hallo" til.
Det er ikke uten grunn.
Roter vi dette til, kommer IBM til å eie de neste 50 årene som en Batman-skurk.
Husker du telefonselskapet?
Det var det Bell ble kalt. "Telefonselskapet."
IBM blir datamaskinselskapet.
Ti år senere blir de informasjonsselskapet,
og det lover dårlig for menneskeheten.
Så vi har ikke tid til å være høflige eller realistiske,
for da blir dette selskapets neste produktlansering,
holdt foran 26 personer
og en frilanser fra lokalavisen.
Vi har ikke annonsert taleprogrammet.
Vi kan trekke det ut av demoen, og ingen blir skuffet.
Har du lyst til å prøve å være fornuftig,
bare for å se hvordan det føles?
Greit. Trekk taledemoen.
Takk.
Og avlys lanseringen.
Jeg skjønner.
-Du lurte meg litt. -Si meg hvor uviktig dette er,
men hvis datamaskinen ikke sier "hallo," gjør ikke John Sculley det heller,
som jeg lover deg er enig med meg.
Sculley avlyser ikke lanseringen fordi han ikke er sinnssyk.
Han er heller ingen fusker,
og når det gjelder Macintosh, gjør han det jeg ber om.
Hva er dette i denne esken?
Ingenting du trenger å bekymre deg for. Ikke åpne den.
Hva faen?
Hvorfor er det en kartong med... Hvem gjorde dette?
-Noen tenkte... -Hvem?
Spiller ingen rolle.
Tenkte det var en god idé å ha kopier av den Time-forsiden
på alle setene.
Det ble stanset raskt, og alle kopiene blir tatt vekk,
så problemet er løst.
Dette er ingen Macintosh.
Jeg forstår det.
Noen mente det var en god idé
å entusiastisk levere ut kopier av Time
med en ikke-Macintosh på forsiden under Macintosh-lanseringen?
Hva leverer de ut hos Hewlett-Packard?
En haug med epler med ansiktet mitt på?
-Tanken var nok... -Ja?
...at siden datamaskinen er Årets menneske, er det bra for bransjen,
men som jeg sa, fjernes de fra bygget.
Det jeg vil, er at du tar alle de 2600 kopiene
og stabler dem på pulten til Kottke,
og sier at Steve sa: "Godt nytt år."
Ja vel.
Jeg ga Time full tilgang til hele anlegget.
Bandley, Apple II og Lisa. Jeg ga ham Sculley og Markkula.
Jeg ga ham Woz. Jeg ga ham alle.
Hva kaller jeg personen som mente det var en god idé å dele dem ut?
Jeg sier ikke hvem det var.
Det ble gjort i god tro, og det blir tatt hånd om.
Du har en halvtime, og vi har noe å snakke om.
Hva da?
Som en million de første 90 dagene.
-Joanna... -20 00 en måned etter.
-Dette er prognoser. -Jeg ber deg.
Fordi dette er mitt felt,
ber jeg deg om å dempe forventningene.
Jeg egger forventningene.
Vi selger ikke en million de første 90 dagene.
Alle sammen.
Alle venter på Mac-en.
Kanskje.
Men hva skjer når de finner ut at for 2495 dollar
er det ingenting du kan gjøre med den?
Vi var konkurransedyktige på 1500 dollar,
men da du erstattet Motorola 6809 med 68000...
Som støtter menyer, vinduer, pek og klikk, høyoppløst grafikk...
Ja, fordi alle trenger rektangler med avrundede hjørner.
Lavpris lander på flyplassen nøyaktig samtidig med førsteklasse.
Jeg aner ikke hva det betyr,
men det var slik det ble 2500 dollar,
salgsprisen for PC-en, som kan gjøre mye mer!
Hvem vil ha en PC?
Hvilken dust vi ha...
Hvis jeg vil si til deg at du har en flekk på skjorta, peker jeg på flekken.
Jeg sier ikke at det er en flekk 14 centimeter nedenfor kragen
og tre centimeter til høyre for andre knapp,
mens jeg prøver å huske hva kommandoen for flekkfjerner er.
Det er ikke slik menneskehjernen fungerer.
Hvis målet var enkel bruk, skulle du kanskje gitt den litt minne.
Du kan klage på minnet eller klage på prisen,
men ikke begge deler samtidig.
Det er minne som koster penger.
Og det er fint at du forteller hva du mener om Mac-en nå,
for vi har en halvtime igjen.
Vi kan designe den om.
Jeg ber deg bare dempe forventningene.
Se på ansiktene deres når de ser hva det er.
De vet ikke hva de ser på eller hvorfor de liker den, men de vet at de vil ha den.
Ikke med én gang.
Da folk hørte Vårofferet, rev de stolene av i konsertsalen
og de kjøpte ikke platen.
Vårofferet er tilfeldigvis
forrige århundres mest revolusjonerende og provoserende symfoni.
Det var en ballet.
Men Igor Stravinskij sa ikke at han skulle selge 20 000 enheter i måneden.
Jeg vet ikke hvorfor vi snakker om Stravinskij,
når jeg er opptatt av at Dan Kottke rævkjører meg i Time.
Det er åpenbart...
La meg si dette.
Det er åpenbart at Daniel ikke trodde han gjorde noe galt.
Ved å snakke med Time om det?
Ja.
Jeg vet ikke hva det betyr.
Du sa at da du fortalte meg historien, sa du til Dan:
"Spurte Time deg om jeg hadde en datter som het Lisa?"
Og Dan sa: "Ja."
Poenget mitt var at han svarte deg ærlig,
fordi han ikke trodde han hadde gjort noe galt.
Bortsett fra, Joanna,
at jeg ikke har en datter som heter Lisa.
Og historien handler nå om at jeg nekter farskap og tok en blodprøve.
Derfor er det et bilde av... Jeg vet ikke hva faen det er.
Derfor er det et bilde av en PC på forsiden,
istedenfor et bilde av meg og Mac-en.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg skulle vært Times Årets menneske.
Og så ble Dan Kottke født.
Nå vel...
Hva er det?
Hun venter på deg.
Hvem da?
Chrisann.
Brennan?
De sitter ute i gangen.
De har sittet bakerst i auditoriet siden 07.00 i morges.
Jeg vil ikke ha noe møte med Chrisann akkurat nå.
Vi ga ut 335 pressekort til lanseringen.
Hvis du gjør Chrisann forbanna,
kommer hun til å stå i lobbyen og gi 335 intervjuer,
og du, min venn, vil lengte etter fredelige dager med Dan Kottke.
Da får jeg dette overstått.
Men ikke gå. Du blir her.
Hva? Nei, det gjør jeg ikke.
Jo. Det er mindre sjanse for at hun lager en scene hvis du er her.
Jeg synes alt dette er altfor personlig, og...
Jeg blir ikke værende.
Kom an.
Jeg vil ikke være i et rom alene med Chrisann.
Dette er du og jeg.
Greit.
Hei.
Steve.
Dette er en overraskelse.
Kom inn.
Takk.
Kommer du også?
Jeg lar henne ikke sitte i gangen.
Det er en trygg gang, men uansett.
Husker du Joanna Hoffmann? Markedsføringssjef for Mac-en.
Hyggelig å se deg.
Deg også.
Hallo, Lisa.
Vi har møttes før, og du sa du likte måten jeg snakker på.
Det er det beste noen har sagt til meg.
Du er fra Polen.
Det stemmer. Vet du hvor det er?
Øverst på jordkloden?
Jeg tror du tenker på Nordpolen.
Vi har litt liten tid, så...
Jeg skal la dere være alene.
Hvorfor går du, når du nettopp sa...
Jeg sjekker Hertzfeld.
Vi prøver å få datamaskinen til å si "hallo," men den er veldig blyg akkurat nå.
Kan du bli med og hjelpe meg? Går det bra?
Klart det.
Takk.
Pappa kalte opp en datamaskin etter meg.
Jeg er ikke...
Vet du hva en tilfeldighet er, Lisa?
Nei.
Hvis du for eksempel møter noen.
Du får en ny venn, og hun heter Lisa også.
Det er en tilfeldighet.
"Lisa" står for "lokalt integrert systemarkitektur."
L-I-S-A.
Det er en tilfeldighet.
Er du ferdig?
-Ja. -Greit.
Kom.
Vi skal få datamaskinen til å si "hei."
Det er greit, Lisa.
Så det var andre veien.
Jeg ble oppkalt etter datamaskinen?
Ingen ble oppkalt etter noen. Det er en tilfeldighet.
Kom igjen.
Hva feiler det deg?
Hvorfor sier du slike ting?
Hvorfor sier du fremdeles at jeg er faren?
-En dommer sa du var faren. -Nei.
Og hvilken glede har du av
å si til Time at jeg har ligget med 28 % av mennene i USA?
-Det er ikke... -Hvilken glede?
Det er langt fra det jeg sa.
Det står her.
Kan jeg først si noe om Time?
Jeg tror det er en treningsleir for karakterdrap.
"Jobs insisterer på," jeg siterer...
Jeg oppfant ikke matte.
"28 % av USAs mannlige befolkning kan være faren."
Jeg sa ikke at du hadde ligget med 28 % av amerikanske menn.
Jeg brukte en algoritme basert på blodprøven,
som anslo at det var en 94,1 % sjanse for at jeg var faren.
Du prøver å skildre meg offentlig som en tøyte og en hore.
Tro meg, jeg prøver å ikke gjøre noe offentlig med deg.
To millioner leser Time. Hvordan skal jeg...
Ville vært flere om jeg var på forsiden,
-men Dan Kottke valgte å forråde meg. -Jeg søkte om sosial stønad i dag.
-Unnskyld? -Hallo!
Jeg sa jeg søkte om sosial stønad i går.
I artikkelen står det at Apple-aksjene dine er verdt 441 millioner dollar.
Så jeg ville spørre deg hva du syntes om det.
Jeg synes at Apple-aksjene er dramatisk undervurdert.
Det er lurt på investere nå.
Din datter og hennes mor...
-Chrisann. -...går på sosialen.
Vi bor i ei rønne i Menlo Park.
Vi kan ikke betale for strøm.
Hun sover i anorakk. Datteren din...
Hun er ikke datteren min!
Fordi, slik det sto i Time,
jeg har ligget med 28 % av USAs menn?
-Nei. -Og alle sammen
nøyaktig ni måneder før Lisa ble født!
Jeg har Andy her.
Unnskyld meg.
Har vi det?
Hei, Chris.
-Hei, Andy. -Hvordan går det?
Fryktelig.
Er vi oppdatert nå?
Unnskyld at jeg sier hei til min venn som synes du er en kødd.
-Jeg synes ikke... -Alt klart?
Nei. Oddsen er 1-6 for at det fungerer.
Pokker ta.
Vi er ikke dekkskiftere på racerbanen. Det kan ikke fikses på sekunder.
Du hadde ikke sekunder, du hadde tre uker.
Universet ble skapt på en tredel av den tiden.
Én dag må du fortelle oss hvordan du gjorde det.
Dette har jeg tenkt å gjøre:
Jeg skal kunngjøre navnene til alle som designet lanseringsdemoen.
Jeg skal introdusere alle, og be dem reise seg.
Etuiet ble designet av Susan Kare.
Macintoch-fonten som ruller over skjermen ble designet av Steve Capps.
Stjernenatten og skriften på himmelen av Bruce Horn.
MacPaint, MacWrite, Alice...
Helt ned til kalkulatoren.
Og så skal jeg si at taledemoen som ikke virker
ble designet av Andy Hertzfeld.
-Steve... -Fem av seks er sjansen din
til å overleve første runde av russisk rulett,
og du har snudd om på den oddsen.
Så med mindre du vil bli vanæret foran venner, familie,
kolleger, aksjonærer og pressen, ville jeg ikke stått her og kranglet.
Jeg ville prøvd å fått flere kuler ut av pistolen.
Gjør det, Andy!
Stopp. Du.
-Hvilken skjortestørrelse bruker du? -Jeg?
Vet noen størrelsen?
Vet noen hvilken størrelse jeg bruker?
Vet noen hvor nærmeste psykiater er?
Disketten passer i lommen.
Jeg trenger en skjorte med brystlomme, så jeg kan ta den ut på scenen.
-En skjorte? -Disketten!
Jeg trenger en hvit skjorte i min størrelse med brystlomme.
Ja. Hvilken av ingen butikker som er åpne klokka 08.45
vil du at jeg skal sende noen til og være tilbake om 15 minutter?
Gå ut i lobbyen, finn noen på min størrelse som har på seg hvit skjorte,
si at jeg bytter den mot en gratis datamaskin, og at de får beholde min skjorte.
Må den være hvit? Går det bra med en blå?
Nei. Mac-en er beige, jeg er beige, disketten er blå, så skjorta må være hvit.
Andy?
Hallo, jeg er Macintosh.
Gi meg Andy Hertzfelds hode.
Jeg prøvde å få den til å si "hallo," men den er blyg.
Ja.
Så det er alt?
Det er alt.
Jeg skjønner det ikke.
Jeg vet det.
Hva skal folk gjøre med den?
Hvor gammel er du nå, Lisa?
-Det vet du. -Hvor gammel er du, Lisa?
Fem.
Kom og sitt her litt.
Vet du hva dette er?
Det er en datamaskin.
Kan jeg låne hånden din litt?
Pek på den pilen og klikk.
Du må ikke, men hvis du vil, kan du leke med den.
Ingenting du gjør kan ødelegge den, så gjør det du vil.
Hva er det du gjør?
Jeg betaler deg nøyaktig det retten beordret meg til.
385 dollar i måneden.
Det var ikke jeg som bestemte det beløpet.
Og jeg spør deg hva du føler.
Om det føles greit.
Om det føles greit at datteren din...
-Hun er ikke... -At datteren din
og moren hennes går på sosialen,
mens du er verdt 441 millioner dollar for å ha laget den.
Jeg er stolt av å si at Apple donerer datamaskiner til fattige skoler,
og vi gjør det samme med Mac-en...
Hva?
Apple donerer datamaskiner for millioner av dollar til skoler.
Hva har det å gjøre med...
Tenk deg et underprivilegert barn som har favorittlæreren med seg hele døgnet.
Vi er minutter unna å kunne klare det.
Var det svar på spørsmålet mitt i ditt hode?
Still spørsmålet igjen.
Det var ikke jeg som saksøkte deg for barnebidrag.
-Nei, la... -Det var San Mateo kommune.
La meg forklare hva som skjedde, for jeg har god tid nå.
Unnskyld meg. Du har en gjest.
Ville bare si lykke til! Hei, Chrisann.
Hallo, Woz.
Vent litt.
Ville bare si lykke til.
Takk, du også.
-Det er en viktig dag. -Ja.
Du burde se folkemengden der ute.
Denne mengden er som...
Jeg kan knapt vente til du kommer på metaforen.
-Jeg ville be deg om en tjeneste. -Ja vel?
Kan du takke Apple II-teamet i kommentarene dine?
Nei.
Bare en liten takk. Be dem reise seg.
Vi lanserer Mac-en.
Det blir et moralsk løft. Bare så de kan få applaus.
-Woz... -Bare en takk.
Kan vi legge vekk dette litt?
-Ja da. -Takk.
Snakker bare om en takk til teamet.
Jeg har Chrisann der inne. Tilbake om et øyeblikk.
Greit.
Det.
Hva?
Du spurte hva folk skulle gjøre med den.
De skal gjøre det.
Én av ingeniørene.
Takk.
Liker du det?
Unnskyld?
Det er en abstrakt tegning.
Du brukte MacPaint.
Trykk på den tasten og "S" samtidig.
Så skriver du navnet ditt.
Lagre dokument som: lisa
Ser du boksen med "Lagre" på?
Ja. Klikk på den.
Jeg setter inn penger på kontoen din.
Og kjøper et nytt hus til deg nær en god skole.
Takk.
Woz ønsker et øyeblikk.
Og Sculley spør etter deg.
Er vi ferdige?
Kan du lære meg mer?
På datamaskinen?
Lisa, vent på meg i gangen, er du snill.
Du kan ta på jakken i gangen.
Ha det, Lisa.
Ha det.
Ut i gangen, Lisa. Nå.
Når du sier at du skal sette inn penger til meg,
hvor mye snakker vi om?
Det er skoledag. Hun må på skolen.
Jeg gir deg det du trenger.
Woz vil at jeg skal takke Apple II-teamet.
Du må kunne se at hun ligner deg.
Jeg vil ikke fornærme Woz.
Jeg synes bare det er å gå bakover på helt feil tidspunkt.
Jeg vet du hørte det jeg sa.
Jeg hørte det du sa, Joanna.
Men vi står overfor noe.
Klokka 09.41 endres planetens posisjon, nå og for alltid.
To av de viktigste begivenhetene i det 20. århundret.
De allierte vinner krigen, og dette.
Dette.
Så dette er kanskje ikke rett tidspunkt å kjefte
for at jeg ikke er en bedre far til et barn som ikke er mitt.
-Testen viste... -Jeg blåser i testen.
Jeg blåser i 94,1 % og den sprø algoritmen du brukte
-for 28 % av USAs menn. -Jeg kjøper et nytt hus til henne.
Jeg gir henne penger.
En liten jente tror du er faren hennes.
Det er all matematikken du trenger.
Hun tror det. Hva skal du gjøre med det?
Gud sendte sin eneste sønn på et selvmordsoppdrag,
men vi liker ham likevel, fordi han skapte trær.
Vi skal selge en million enheter de første 90 dagene,
og 20 000 i måneden etter det.
Så kanskje du kan la meg være i fred?
Woz.
Hei.
Alt i den automaten dreper deg.
Bare titter.
Vi går en tur.
Kan jeg si deg noe?
-Ja. -Etter møtet på Maui,
var Apple II-teamet sinte og lei seg. Vet du hvorfor?
Fordi Apple II aldri ble nevnt?
Apple II ble ikke nevnt...
Det stemmer.
Det var ingen forglemmelse.
Det vet de.
Jeg vil ikke lage en stor sak ut av dette...
Det styrer du.
Apple II er...
Apple II er det som var, min venn.
Apple II betaler regningene her, og har gjort det i sju år.
Og hvis du fornærmer dem,
kommer du til å se stort frafall fra dette selskapet.
Markkula tok deg av Lisa, ikke dem og ikke meg, så ikke skyld...
Markkula tok meg av Lisa på grunn av sin overbevisning om å gjøre den dårlig.
Jeg ga deg alt du ønsket på Apple II.
Ber du ikke om mye? Du tapte ikke en eneste kamp.
Innrømmer du at inngangene er grunnen til at Apple II lyktes?
Snakker vi om dem fremdeles?
Jeg har et poeng.
-Det er sju år siden. -De åtte inngangene...
Du snakker om dem fremdeles.
Det er noe galt med deg.
Denne diskusjonen begynte i garasjen.
Hva snakker du om? Hvorfor vil du bare ha to innganger?
En skriver og et modem.
Med åtte innganger kan du...
Det er stort at vi kan ha åtte innganger.
Jeg liker teknologien, men det er ikke det vi gjør.
-Heldigvis vant jeg den diskusjonen... -Woz.
...fordi det åpne systemet er det folk elsker,
og derfor solgte den og selger fremdeles.
Vi lager ikke et åpent system.
Jo, selvsagt.
Det er det folk vil ha, og gjennombruddet på Apple II...
Folk vet ikke hva de vil ha før du viser dem det.
Seriøse brukere vil tilpasse,
de vil endre og forbedre.
De vil at maskinvareingeniører som meg skal utvide kapasiteten.
Keyboard for musikk, bedre lydkort,
bedre skjermkort og forbedrede minnekort.
Derfor er det 3000 personer her nå.
Inngangene gjorde at Apple II kunne kjøre,
for eksempel for VisiCalc, som jeg gjetter på
at på egen hånd solgte mellom 200 000 og 300 000 maskiner.
De vil ha innganger.
De bestemmer ikke.
Da Dylan skrev Shelter from the Storm,
ba han ikke folk om å bidra.
Teaterstykker stopper ikke så publikum kan si
hvilken scene de vil se.
-Malere... Vi er på randen av et tektonisk... -Hobbybyggere...
Hobbybyggere?
En skriver og et modem. To innganger.
Apple II-teamet har min takknemlighet,
men jeg hausser ikke opp et 7-årig produkt på Mac-lanseringen.
Datamaskiner er ikke malerier.
Dra til helvete.
Jeg sier "dra til helvete" hver gang du sier det, helt til du dør eller stopper.
-Steve... -Bare prøv.
-Steve. -Si det.
-Datamaskiner er ikke malerier. -Dra til helvete.
Jo, det er de, og jeg vil ha et lukket system.
Kontroll fra ende til annen.
Fullstendig inkompatibel med alt.
Datamaskiner skal ikke ha menneskelige feil.
Jeg bygger ikke denne med dine.
Steve!
Hei.
Dagen i dag handler om Macintosh.
Og Mac-en er min.
Det skal du ha.
-Takk. -Det skal du ha.
Bare takk Apple II-teamet offentlig fordi det er riktig.
Vi vet snart om du er Leonardo da Vinci eller bare tror du er det,
men i mellomtiden er det fint...
I mellomtiden er Apple II ferdig.
Sju år. Det var en fin tid.
Du bør gå ut i salen og finne plassen din.
Mac-en er Jef Raskins.
Si det til meg.
-Datamaskiner er ikke... -Dra til helvete.
Greit.
-Er vi der? -Jeg trenger mer tid.
Du får det ikke.
-Tjue minutter. -Klokka er 08.58.
Vi kan begynne sent.
Hør her. Vi er et datamaskinselskap. Vi kan ikke starte sent.
-Da har jeg en annen idé. -Hva da?
Den er villedende og nesten uetisk.
-Jeg lytter. -Jeg kjører den på 512-maskinen.
-Har du testet det? -Ja.
Vent.
Skal du demonstrere en 128-maskin på en 512?
Ingen får vite det.
Og det er "nesten" uetisk?
Si meg hvilke andre valg jeg har.
Vær så snill og fortell meg hvorfor det er så viktig at den sier "hallo."
Hollywood gjorde datamaskiner til skremmende ting.
Minner ikke dette deg om et vennlig fjes?
Diskettinngangen er et skjevt smil.
Den er varm og leken, og den må si "hallo."
Den må si "hallo" fordi den kan.
Vi begår ikke falskneri.
512-maskinen kommer ut om under et år.
Kan du absolvere meg fra din østeuropeiske uvilje?
Datamaskinen i 2001 sa "hallo" hele tiden,
men den skremte likevel vettet av meg.
Absolver meg.
Bare for dette.
Og bare foreløpig.
Mine damer og herrer, ta godt imot grunnlegger og styremedlem Mike Markkula.
Greit. Ja vel.
Gå og lag en bulk i universet, Steven.
Vi sees om et par timer.
Jeg skal lede oss gjennom den formelle delen av møtet.
Den juridiske delen, så å si.
Takk og lov. Kavaleriet er her.
Jeg har hørt at du var verre enn vanlig.
Trodde det var umulig,
så jeg er sendt ut som "Steve-hviskeren."
Dette er en Margaux,-55-årgang.
Klokka er 09.00.
Dette er en Margaux,-55-årgang.
Ser jeg feil, eller har du begynt å kle deg som meg?
Dårlig idé å la Markkula åpne med kvartalsrapportene.
Vi skulle tømt vann på publikum i stedet.
Enorme tanker med kaldt vann fra taket.
Ville spart Mike penger for notatkort.
Bare slapp av.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke. Ingen har spurt meg om det før.
Sånn, ja.
Du er den eneste som ser verden slik jeg gjør.
Ingen ser verden slik du gjør.
Jeg er som Julius Cæsar, John.
Jeg er omgitt av fiender.
Nei, det er du ikke.
Styret...
"Styret." Styret står bak deg.
Bare fordi du ser til at de gjør det.
Jeg synes det er et godt styre,
men vil du at jeg skal skyve dem ut én for én, kan vi snakke om det.
Jeg vil at du skal skyve ut alle samtidig
gjennom et vindu, hvis det er nærmeste utgang.
Ansiktsuttrykkene da vi viste dem filmen.
Jeg så dem ikke, fordi de dunket hodene i bordet.
I går, dagen etter at den var én gang på TV,
kalte utgiveren av Adweek den tidenes beste reklamefilm.
Tidenes!
Og det er den.
Og hvis noen lager en bedre,
blir det Chiat/Day, som styret ville erstatte,
og det blir Lee Clow, som styret trodde gikk fra vettet.
Mine damer og herrer, 1984.
For første gang i historien har vi skapt
en hage med ren ideologi,
hvor hver enkelt medarbeider kan blomstre uten frykt for å bli plaget
av noen motstridende sanne tanker.
Vår forening av tanker
er et mektigere våpen enn noen flåte eller hær på jorda.
Vi er ett folk...
Brukte vi snauskaller som statister?
Et par stykker fortalte meg det.
Ja.
Betalte vi snauskaller? Lønner jeg snauskaller?
De hadde utseendet du ønsket.
-Snauskallene? -Ja.
Det holder vi for oss selv.
Vi skal seire!
Den 24. januar
introduserer Apple Computer Macintosh.
-Hvem andre vet det? -Vet hva da?
At vi betalte terrorister for å spille i reklamen vår.
-John. -De tok feil om reklamefilmen,
men det er et godt styre. Flinke folk.
Det eneste problemet deres er at de er mennesker.
Mennesker.
Menneskets egen natur er noe som må overvinnes.
Da jeg ledet Pepsi,
hadde vi stor suksess med å fokusere på 18-55-åringer
som ikke var medlemmer av voldelige hatgrupper.
-Jeg skjønner. -Du er ikke omgitt av fiender.
Vi er nesten fremme.
Jeg tviler litt på Dylan.
Jeg siterer kanskje et annet vers.
Hva er valgene?
"For taperen nå blir senere vinner," den har vi nå.
Eller?
"Kom mødre og fedre i hele landet,
"og ikke kritiser det dere ikke forstår.
"Deres sønner og døtre..."
"...er utenfor deres kontroll."
Jeg tapte nettopp $ 100 til Andy Hertzfeld. Han sa du ville bruke det.
Vi har 45 sekunder. Jeg vil bruke det til å stille deg et spørsmål.
Hvorfor føler folk som er adoptert
at de ble avvist, og ikke utvalgt?
Det var uventet.
"Deres sønner og døtre er utenfor deres kontroll.
"Deres gamle vei eldes raskt."
Så dra til helvete, for jeg heter Steve Jobs
og tidene endrer seg.
Jeg føler meg ikke avvist.
-Sikker? -Helt sikker.
For barnet blir ikke født og foreldrene ser på det og sier:
"Nei, vi er ikke interessert i denne her."
På den andre siden, valgte noen deg.
Det handler om å ikke ha kontroll.
Du finner ut at du ikke var med
da de viktigste hendelsene i livet ditt ble satt i gang.
Så lenge du har kontroll.
Jeg forstår ikke folk som oppgir den.
Hva inspirerte Hertzfeld til å vedde?
Han advarte meg om
at det kunne være farlig å være farsfiguren din.
Behold de 100 dollarene dine.
-Jeg bruker det første verset. -Bra.
-Hva i helvete mener han? -Ingenting.
Jeg er stolt av deg.
Takk, sjef.
Det er min store glede å introdusere min venn
og administrerende direktør i Apple,
John Sculley.
-John? -Ja?
Lisa laget et maleri på Mac-en.
Macintosh, Apples nesten mytologiske hjemmedatamaskin,
har fått en tøff start i kampen mot bransjeveteran IBM.
Med salgstall beregnet til 1 000 000 i første kvartal,
har Apple kun solgt 35 000 av de brukervennlige maskinene.
Steve Jobs' insistering på at den skulle ha "ende til annen-kontroll,"
ENDE TIL ANNEN-KONTROLL
det vil si at den ikke er kompatibel
med annen ekstern maskinvare eller programvare,
er den shakespearske lyten i en maskin som hadde potensial.
Apple Computers stengte to av fabrikkene sine i dag,
som følge av skuffende salg.
Vet dere hvor mange Mac-er som ble solgt forrige måned?
500.
I et utspill som overrasket enkelte på Wall Street,
stemte styret i Apple Computers
i dag for å sparke Steve Jobs.
SPARKET
Hoppet han, eller ble han dyttet?
Hans tidligere sjef i Apple, John Sculley, nektet å kommentere.
Men i et eksklusivt intervju
har Steve Wozniak kritisert integriteten til sin gamle venn Steve Jobs.
Han kaller Jobs "uforskammet og sårende."
San Francisco Chronicle Uforskammet og sårende
Jobs slår tilbake med et nytt selskap og en ny datamaskin.
Apple har en ny konkurrent.
Steve Jobs' Black Cube er for utdanningsmarkedet.
Få har evnen til å la verden vente,
men det er nettopp det Jobs gjør med sitt nye selskap, NeXT.
Fokuset virker ganske skarpt.
På projektoren?
Gulvet. I rampelyset.
Jeg tror vi vil ha skarpt fokus.
Ikke ta det personlig. Bare ikke en fan av sirkusestetikk.
Stopp nå litt.
Vi må gå opp og fokusere instrumentene på nytt.
Bare én. 30-graders holder.
Mens vi venter, har du gjester på VIP-rommet.
Og så er Woz her.
Steve Wozniak. Ja, tusen takk.
Og Andy Hertzfeld.
Andy Hertzfeld. Takk.
John Sculley er her også.
Det er fint at han er her.
Mener du det? Jeg synes slett ikke det er fint.
Du må møte dem. De vil gratulere deg.
Hvis de hadde respektert meg, hadde vi alle vært hos Apple nå.
Hør her...
Hvis de ønsket meg hell, ville de holdt tett.
-Kan jeg si deg noe? -Jeg tror ikke de ønsker meg hell.
Men det er greit for meg. Jeg er over Apple.
Jeg er over Mac, Woz og Sculley,
slik man kommer over gamlekjæresten.
Bygg en ny en.
-Kan jeg si deg noe? -Ja.
Du sa du ikke skulle konkurrere med dem,
men du laget en datamaskin spesielt for utdanningsmarkedet,
som de formodentlig eier.
Så jeg synes det er fint at de er her.
De saksøker meg.
Likevel.
Det var hyggelig at de kom.
De er ikke storsinnet.
Det skal se ut som en vennskapelig skilsmisse.
Historien belønner ikke Joe DiMaggio som dumpet Marilyn.
Steve.
Hva er problemet ditt?
Jeg vet ikke, men det kan nok spores tilbake til deg.
Du vet, det er jeg som må forklare deg til folk.
100 000 til Paul Rand for en bedriftslogo,
da vi ikke engang visste hva selskapet vårt lagde.
En avstøpning til 650 000 dollar for Cube,
for Gud bedre om vinklene var 90,1 istedenfor 90.
Jeg forbyr at vinklene er 90,1 istedenfor 90.
Den boksen kunne vært utstilt på Guggenheim.
Ikke gi dem grunn til å si til pressen at du bærer nag.
Kan du gjøre det for meg?
Jeg bærer ikke nag.
Greit.
Men ikke gi dem noen grunn til å si at du gjør det.
Jeg gjør det ikke.
-Det er riktig holdning. -Det er ingen holdning.
De ber meg se på lyset hvert øyeblikk.
Få én unnagjort.
Greit!
-Ja vel? -Ja.
-Én ting til. -Klart det.
Ingen spørsmål fra pressen etterpå.
Hvorfor ikke?
Før jeg har bedre svar,
ingen pressetilgjengelighet.
Hvis noen spør hvor jeg er, så du meg nettopp, og jeg er straks tilbake.
Ja vel.
Hvem vil du ha først?
Bring meg ansiktet til Steve Wozniak.
Vent litt.
-Jeg trodde du gikk på skolen. -Vent litt.
Jeg trodde du gikk på skolen for en time siden.
Jeg vekket ikke mamma i tide i morges.
Det har skjedd før også.
Jeg våkner med vekkeklokka, kler på meg og spiser frokost,
men av og til glemmer jeg å se hva klokka er etter det.
Hvorfor vekker ikke mamma seg selv?
Det er en av oppgavene mine.
Jeg forstår ikke hva det har å gjøre med at du fremdeles...
Hvor er moren din?
Hun gikk for å finne en telefonautomat.
For en time siden sa hun...
Du behøver ikke å rekke opp hånden.
-Du sa den var litt skjev. -Den er det.
Jeg målte den nettopp.
Joanna...
30 centimeter på alle fire sider.
Det er seks sider. Men du skal ikke være her.
Vi vet at hvis fire av sidene er like hverandre,
må de siste to være det også.
Topp, bunn, høyre og venstre
er en millimeter kortere.
Nei, jeg målte dem.
Jeg er faktisk designekspert, Lisa.
Og det er en billig linjal. Tror du den kan være unøyaktig?
Hvis jeg hadde en annen linjal kunne jeg målt denne,
men jeg tviler på at den er feil.
Når moren din kommer tilbake
-må du gå på skolen. -Fordi det er en linjal!
Hvorfor er den skjev?
-Hørte du hva jeg nettopp sa? -Ja.
For av og til virker det som du bare sier det du vil uten å lytte.
Jeg lytter.
Trenger du noe?
Nei.
Hvorfor er det ikke en perfekt kube?
-Du har spurt meg før. -Jeg har glemt det.
Det er en optisk anomali.
For menneskeøyet ser ikke en perfekt kube ut som det,
så vi laget den noen millimeter kortere på to sider.
Hva er en anomali?
Du har spurt om det også før. Hvorfor gjør du det hele tiden?
Det er et avvik. Noe som ikke passer inn i et mønster.
Du må på skolen. Kom inn!
Jeg tror dere to har møttes.
Hallo, gamle venn.
-Du ser godt ut. -Du også.
Du også.
Og George er klar for at du ser på fokuset.
Gå en tur med meg.
-Er dette Lisa? -Ja.
-Dette kan ikke være Lisa. -Jo.
-Lisa er så stor. -De blir høyere. Kom igjen.
-Husker du meg? -Nei.
Jeg er din fars venn, Steve Wozniak.
Beklager, jeg husker deg ikke.
Du er veldig høflig.
-Woz? -Ja.
Chrisann er ved en telefonautomat. Kan du finne henne?
Ja.
-Bra med folk. -Veldig bra.
Ja.
-"Sinnssykt bra." -Sinnssykt bra.
Dette er første gang vi ikke har spilt på samme lag.
Det er som om du gir ut ditt første soloalbum.
Takk for at du inviterte meg.
Jeg vil bare starte med blanke ark.
Jeg også, derfor kom jeg bak scenen.
Du skal vite at jeg er der ute med deg.
Kan du gå ut dit i stedet for meg?
-Glad i deg, Steve. -Glad i deg også, Woz.
-Ting ble sagt, vet du. -Ja.
De ble sagt offentlig og publisert.
Ble du presset til å gjøre det?
Hva for noe?
Se her.
Det er orkestergraven for San Francisco Opera.
Ble jeg presset til å gjøre det?
Jeg møtte Seiji Ozawa på Tanglewood en gang.
En mektig dirigent.
Himmelsk kreativitet og nyanse.
Så jeg spurte ham hva en dirigent kan gjøre som en metronom ikke kan.
-Overraskende nok... -Slo han deg ikke i hjel?
Det stemmer. Nei, han sa:
"Musikerne spiller på instrumentene.
"Jeg spiller orkesteret."
Det føles som noe som høres bra ut, men som ikke betyr noe.
Ba Markkula og Sculley deg kritisere meg i pressen?
Jeg hadde grunn til å være sint.
-Gjorde de? -Absolutt ikke.
Men de ba deg snakke.
Apple var beleiret, du hadde nettopp forlatt oss.
Noen måtte snakke med pressen.
Jeg er her, Woz. Selskapet forlot meg.
Jeg tryglet deg.
Apple II sto for 70 % av overskuddet.
Hva trodde du ville skje?
Du brydde deg ikke nok om verken Apple II eller Lisa.
La meg gjør noe helt klart.
Jeg brydde meg ikke om Apple II eller Lisa i det hele tatt.
Jeg ble ikke presset.
Det jeg sa til pressen
var en ærlig, men moderert betraktning av det jeg mente.
-Woz. -Ja?
Hva faen har du på håndleddet?
-Vil du vite det? -Jeg kan knapt vente.
Alle kommer til å bruke disse om 10 år.
Det er en Nixie-klokke, laget med Nixie-rør.
Dette er faktisk 40 år gammel teknologi.
Kaldkatode-rør. De drives på 140 volt.
Vrir jeg håndleddet 45 grader, er det der.
Timer, minutter og sekunder.
Slik hjernen virker.
Se på det.
Gjør meg en tjeneste.
Still klokka som om du skal bytte tidssone på et fly.
Ingen problem.
Skru opp den
og trykk på knappen.
Unnskyld meg, flyvertinne,
det ser ut som mannen ved siden av meg detonerer en bombe.
Du synes den ser ut som en bombe.
Selv nå er jeg ikke 100 % sikker på at det ikke er det.
Når folk blir vant til den...
Nei.
Jeg var sint.
Du sa ting om Apple II, og måten du behandlet teamet på...
Woz.
Du får fribillett for livet.
Jeg må på scenen igjen.
Vi har to minutter med øvingstid igjen.
Forstår du hvor nedlatende det var?
Kanskje ikke.
Jeg vil ikke se deg bli tatt av flyet i plast-håndjern.
Får jeg fribillett for livet av deg?
Gir du fribilletter?
Du gir dem til meg?
Du kommer til å få slag, vennen.
Hva gjorde du?
Hvorfor har ikke Lisa hørt om meg?
Hvor mange fjerdeklassinger har hørt om deg?
Du kan ikke skrive kode.
Du er ingen ingeniør. Du er ingen designer.
Du kan ikke slå i en spiker.
Jeg bygget kretskortet.
Det grafiske grensesnittet ble stjålet
av Xerox PARC.
Jef Raskin var leder for Mac-teamet før du sparket ham fra prosjektet hans.
Alt! Noen andre designet boksen.
Så hvorfor leser jeg 10 ganger om dagen at "Steve Jobs er et geni"?
Hva gjør du?
Jeg spiller orkesteret.
Og du er en god musiker.
Du sitter der. Du er den beste på din rad.
Jeg kom hit for å rense luften.
-Vet du hvorfor jeg kom? -Sa du ikke akkurat det?
Jeg er her fordi du kommer til å bli drept.
Datamaskinen din kommer til å feile.
Universitetsrådgivere fortalte deg
at de trenger en kraftig arbeidsstasjon til 2000-3000 dollar.
Du satte prisen på NeXT til 6500.
Det inkluderer ikke den valgfrie harddisken til 3000,
som folk vil oppdage ikke er valgfri.
For den optiske disken er for svak til å gjøre noe.
Og med laserskriveren til 2500 dollar
er vi oppe i 12 000 totalt.
Og i hele verden
er du den eneste som bryr seg om at den er innhyllet i en perfekt kube.
Du kommer til å bli drept.
Og jeg kom for å stå ved deg når det skjer,
fordi det er det venner gjør.
Det er det menn gjør. Jeg trenger ikke "fribilletten" din.
Vi har kjent hverandre lenge, så ikke snakk slik til meg.
Jeg er den eneste som vet
at denne fyren er en du fant opp.
Jeg står ved deg fordi den perfekte kuben, som ikke har noen funksjon,
kommer til å bli den største fiaskoen
i historien om personlige datamaskiner.
Fortell meg noe annet jeg ikke vet.
Tilbake på scenen?
Vi har ikke mer tid. De må moppe scenen og åpne salen.
Hvis den krasjer, krasjer den, ikke sant?
Du tar en vits.
Jeg tar en vits.
Hvis den krasjer, krasjer den.
Det er et godt slagord. "NeXT. Hvis den krasjer, krasjer den."
Jeg snakker ikke bare om demoen, Steve.
Hvis den svikter, svelger vi ikke gift. Vi går tilbake til tegnebrettet.
Ingen flere tegnebrett.
Finn opp Edsel to ganger, så får du ikke flere tegnebrett.
Fortell meg hva planen er.
Fortell meg hva planen er, for jeg vet ikke.
Du går rundt som om du har "kan ikke tape"-kort.
Planen avdekkes til deg når du er klar for å se den.
Må jeg ta dop?
Kan ikke skade.
Har du en plan?
Har jeg noensinne skuffet deg?
Hver eneste jævla gang.
Da er det på tide.
Har du?
Jeg har en plan, Joanna.
Jeg vil bare ikke sette deg i en situasjon hvor du må lyve.
Start 15 minutter senere så Avie kan rekompilere og gi oss en sjanse.
Herregud! Hvor mange ganger...
-Vi starter aldri sent! -Greit!
-Vi starter aldri sent! -"...aldri sent."
Men hva synes du om å starte sent?
Lisa har begynt
å spørre meg om ting jeg allerede har fortalt henne.
Hun stiller spørsmål jeg vet at hun vet svaret på.
Hvorfor det?
Barn gjør det når de tror en av foreldrene er i dårlig humør.
De prøver å få deg til å snakke om noe du liker.
Det er helt vanlig, og kan behandles ved å snakke med henne om ting hun liker.
Har du erfaring eller opplæring på området?
Nei.
Be dem åpne salen.
Hvor er Lisa?
Hun er her et sted.
Hva betyr det?
Hun løper rundt i bygget.
For en time siden sa du at du kjørte henne på skolen.
Hun tryglet om å få bli.
Enkelte fedre ville elsket...
Det er galt. Moralsk galt og foreldremessig galt.
Det er galt av deg å bruke Lisa til å skvise mer penger fra meg.
Hun vil skjønne, om hun ikke gjør det alt, at du bruker henne.
Og vil hate deg for det resten av livet.
Hun ser, om hun ikke alt gjør det,
at moren hennes er en kvinne som konfronterer menn.
Ved å utnytte dem.
Ved å ikke la meg bli sperret inne og fornedret av dem.
Sperret inne? Jeg blir ikke kvitt deg.
Jeg trenger en lege og en tannlege.
Jeg sluttet på college etter ett semester, men jeg kan ta en titt.
Du skal støtte din datter og hennes mor.
Ga du noen 1500 dollar for å velsigne huset ditt?
-Hørte du hva jeg sa? -Gjorde du?
Jeg husker ikke hvor mye det var.
-Det var 1500. -De gjør det ikke gratis.
Nei, de forlanger 1500 dollar.
Hva jeg bruker...
Faen. Vet du hva. Jeg er...
Skulle du si: "Hva jeg bruker penger på raker deg ikke?"
Jeg har bihulebetennelse og må til tannlege også.
Så pengene på velsignelsen kunne blitt brukt på bedre vis.
På en perfekt kube, for eksempel?
-Se på meg, Chrisann. -Hva er det?
-Du vet hvem jeg er, ikke sant? -Ja.
Og du vet jeg kjenner folk.
-Hva snakker du om? -Se på meg.
Og du vet at folkene jeg kjenner, kjenner folk.
Hva mener du?
Hvis jeg hører at du har kastet en tallerken på Lisa igjen...
-Hva? -...kommer privatlinjen min til å ringe.
Og en stemme i den andre enden sier: "Det er gjort."
-Da forstår jeg at du er død. -Er du...
Jeg kastet tallerkenen på gulvet, ikke på henne.
Hun var ikke engang i rommet!
Hun var ikke...
Jeg kastet tallerkenen på gulvet.
Hun er en liten jente. Du skremmer henne.
Jeg er en voksen mann. Du skremmer meg.
Det er en oppgave å ta ut søppelet. Det er en oppgave å rydde bordet.
Men å vekke deg om morgenen er bare jævla skremmende.
Vær så snill, lær meg mer om å være forelder.
Vi er ferdige her.
Det betyr så mye fra en som ikke innrømmer at han er en.
-Slutt å kjefte på Lisa. -Jeg gir henne ansvar!
-Skjønner. -Og én dag vil hun takke meg.
-Antakelig når du sover. -Dra til helvete!
Greit.
Jeg har aldri kastet noe på henne!
Steve...
Det ville jeg aldri gjort.
Ting blir ikke fakta fordi du sier det.
Du har mer penger på konto på slutten av dagen.
Var du hyggelig?
Ja.
Andy er nestemann.
Hertzfeld eller Cunningham?
Hertzfeld.
Han leker med Avie Tevanian på datamaskinen bak scenen.
Mine damer og herrer, salen er nå åpen.
...leker foran tusenvis av folk.
Steve!
Kan han gjøre det senere, Joel? Vi er på om åtte minutter.
Bare en rask reaksjon på pressen i morges?
-Hva med den? -Størrelsen og volumet.
-Jeg kan si... -Jeg håpet på et sitat fra Steve.
Jeg kan si deg
at jeg ikke har sett noe lignende i teknologibransjen.
Jeg ringte Wall Street Journal for å kjøpe en helsides annonse,
og vet du hva selgeren sa?
"Hva er vitsen? Det er som å fortelle Macy's at det er jul i morgen."
Så du nyhetsbrevet fra Stewart Alsop?
Ja.
Beklager, jeg må høre direkte fra Steve.
Overskriften var: "Kjære NeXT, når får jeg maskinen min?"
Når får han den?
Vi kunngjør utsendingsdatoen om åtte-ti uker.
Alsop snakker ikke om det.
Han vil vite når han kan leke med en.
Vi har stor respekt for Stewart Alsop,
og vi vil gi ham en maskin så han kan fortelle abonnentene sine om den.
-Når blir det? -Veldig snart.
Om et par dager? En uke? Fullstendig uoffisielt.
-Uoffisielt? -Fullstendig.
-Vi tror... -Han får den når den er ferdig.
Er den ikke ferdig?
Den er nesten ferdig.
Jeg har sett deg øve på demoen i tre uker.
Ja.
-Hva står igjen? -En liten ting.
-Hva da? -Jeg tror det...
Dette er uoffisielt, og Joel forstår nyanser.
Hva står igjen?
For å si det enkelt, kan du si at vi ikke har et OS.
-Et operativsystem? -Ja.
Hva mener du?
Det er operativsystemet som driver datamaskinen.
Hvordan har den kjørt? Hvordan kjører den i dag?
Hva mener du med at du ikke har et OS?
Slik er det:
Avie Tevanian er vår ansvarlige programdesigner,
og han skrev et demoprogram.
Vi har bygget en flott bil, men ikke motoren til den.
Så vi satte inn et golfvogn-batteri så den kan gå et lite stykke.
Alt denne datamaskinen kan nå, er å demonstrere seg selv.
Sier du at du bare har bygget en svart kube?
Ja.
Men er det ikke verdens kuleste kube?
Er dette... Dette er uoffisielt.
Er dette en strategi eller et problem, for er det et problem...
Ikke del eiendomsbeskyttet kunnskap med den mannen.
Det er ikke et problem.
Jeg ville ikke forstått den uansett.
Jeg forstår den ikke heller, og mitt navn står på patentene.
Den har e-post.
E-post er ikke bare for teknologispesialister lenger.
Jo, men ikke mye lenger.
Og jeg antar en e-post sendt fra en NeXT-datamaskin
kun kan bli mottatt av en NeXT-datamaskin?
Lukket fra ende til annen.
Den nye avfallskurven er feil.
Jeg vil takke for all tiden du brukte,
men det kan jeg ikke, for den er så stygg.
Gå tilbake til den andre.
Og hvorfor gir vi fremdeles tre valg på klokka?
Hvor mange valg vil du gi?
To. "Kjøp den" eller "Ikke kjøp den."
-Kan jeg snakke litt med deg? -Selv-fuglelig.
Hør her.
Avie har rekompilert, men sier det kan bli noen tekniske feil i dag.
Hvis det bare blir noen tekniske feil, blir det en mirakuløs triumf.
Hvorfor er du sendebud for Avie?
Jeg ville ikke at han skulle få sjokk av din holdning til tekniske feil i en demo,
men det høres ut som du har roet deg ned.
Jeg har utviklet meg, Andy. Jeg har lært å elske meg selv.
Jeg ante ikke at det var et problem.
Godt sagt. Du må gå og finne plassen din.
Hva med Lisa som kom inn på skolen for begavede barn?
Hun ble testet, og det viser seg at hun kan fly.
Seriøst. Det er stort.
Jeg vet det. Derfor kjøpte jeg et bygg til skolen.
Det er sikkert ikke derfor hun kom inn.
Ikke?
Kan jeg vise deg noe morsomt i Macworld?
Har ikke annet å gjøre nå.
Dette vil gjøre deg glad.
Joanna! Se på dette!
Han har bare et par minutter, Andy.
Guy Kawasaki skriver i Macworld. Du kommer til å like det.
Kan vi kose oss med det senere?
Han skrev en parodi på en pressemelding om at Apple kjøper NeXT for ditt OS.
Han tenker seg at i nær fremtid trenger Apple ditt OS
og må kjøpe NeXT, og så kommer du tilbake som leder.
Han får Gates til å si: "Det blir nå flere nyskapinger fra Jobs
"som Microsoft kan kopiere."
Steve Jobs tilbake som Apple-leder
Du kan lese det senere.
Takk.
Hun hadde kommet inn uten at du donerte et bygg.
Men det er likevel noe å snakke om i intervjuet.
Greit. Lykke til.
Takk.
Gi den til meg, så kaster jeg den.
Jeg vil beholde den.
Hva er det?
Er du klar for Sculley?
Unnskyld meg! Lisa!
Du kan ikke skrike!
Lisa?
Du må gå.
Det er farlig her oppe. Derfor får jeg andre til å gjøre det.
Hvem gjemmer du deg for? Meg eller moren din?
Jeg gjemmer meg ikke.
Kom igjen.
Hva hørte du på?
Jeg hører på to versjoner av samme sang.
Og når jeg kommer til slutten, spoler jeg tilbake og hører på dem igjen.
Det er samme sang, men versjonene er forskjellige.
-Hvilken sang? -Greit.
Det er en veldig gammel sang som heter Both Sides, Now.
"Both Sides, Now"?
Ja.
Hva handler den om?
Den er om... Det er tre vers. Skyer, kjærlighet og livet.
Og den som synger, synger at de pleide å tenke på...
At de pleide å tenke på...
Skyer, kjærlighet og livet?
Ja, på én måte, men nå ser de på dem på en annen måte, og de...
De har funnet ut at de egentlig ikke kjenner skyer, kjærlighet eller livet i det hele tatt.
Det er de nøyaktige ordene.
Ja, Joni Mitchell,
for det er ikke en veldig gammel sang, med mindre jeg er en veldig gammel mann.
Du må gå på skolen nå.
Skal jeg fortelle deg forskjellene mellom de to versjonene?
Akkurat nå.
Den første versjonen er det man kaller jentete.
Jeg mente ikke at jeg ville høre forskjellen.
Jeg mente at du må på skolen akkurat nå.
Jeg kan bli her og se på.
Du skulker. Du begår en forbrytelse.
Jeg går ikke glipp av noe viktig.
Hvordan vet du det?
Jeg leste videre i boken.
Pilgrimene kommer til den nye verdenen.
Og så skrives Uavhengighetserklæringen.
Du hoppet over et par århundrer.
Steve?
Chrisann er der.
Kom igjen!
Kan jeg argumentere for å få bli?
Niks.
Hun var med meg.
Kom. Pappa vil ikke at vi skal bli.
Det stemmer ikke.
Men du må på skolen.
Jeg begår en forbrytelse nå, og jeg vil ikke ha bråk.
Du får ikke bråk. Jeg spøkte.
Ja vel.
Du. Hva var den andre versjonen?
Du sa den første var jentete. Hva var den andre?
Jeg kommer ikke på ordet.
Ok. Ha en fin dag på skolen.
"Angrende."
Hva?
At du vil gå tilbake og gjøre noe annerledes.
Du er for ung til å være angrende.
Ikke jeg.
Personen som synger sangen.
Skjønner. "Angrende." Det er logisk, fordi...
Jeg vil bo hos deg.
Seks minutter.
-Vil du snakke med Sculley? -Nei.
Husker du alle gangene jeg sa at du trengte vakthold?
Dette er grunnen.
Jeg vet ikke hvordan jeg har blitt eldre, men ikke du.
En byttehandel med djevelen jeg aldri ble tilbudt.
Vet du hva jeg har tenkt de siste fire årene?
Det viser seg at jeg aldri har visst hva du tenker.
Ingen nyfødt har kontroll.
Vet du hva jeg snakker om? I 1984, før Mac-lanseringen, sa du...
Ja.
Du sa at som adoptert, hadde du ikke kontroll.
Vi starter veldig snart, så...
Hvorfor tror folk at jeg sparket deg?
Det er greit, John. Alt det ligger bak oss.
Gjør det?
Ikke spill dum, for det klarer du ikke.
Kom du hit for å spørre hvorfor folk tror du sparket meg?
Hvorfor tror folk jeg sparket deg?
Bare bekreft noe for meg.
Du likte filmen.
Reklamefilmen. 1984. Du likte den.
Når skal du få deg møbler?
Det er ingen enkel prosess.
Jo da. Du kjøper en sofa og tar det derfra.
Overraskende om du kom hit for å snakke om interiørdesign.
Jeg likte filmen godt.
-Gjorde du? -Det vet du.
Du er en løgnaktig jævel som prøvde å stoppe den.
Det er på tide å granske Mac-en nøye.
Det er på overtid.
Den er for høyt priset.
Vi må senke prisen til 1995 dollar. Vi må doble markedsføringsbudsjettet,
få flere til å jobbe med en intern harddisk og investere i FileServer.
Hvorfor i helvete tror du at jeg stoppet...
-Lee Clow. -Lee tar feil.
-Lyver han? -Han tar feil.
Hvor skulle pengene kommet fra?
Fra å endelig bli kvitt Apple II.
Apple II er det eneste lønnsomme.
Du var enig med styret.
Jeg forsto styrets bekymring, men...
Styret bekymring om at vi ikke viste produktet?
Blant annet, men spørsmålet var...
Hva annet? Jeg spør bare fordi jeg er nysgjerrig.
Du sa "blant annet."
Blant annet fant den sted i en dystopisk galakse.
På en planet vi ikke bor på.
Den var dyster, og det motsatte av vår merkevare.
Og så viste vi ikke produktet.
Folk snakket om reklamefilmen, men de fleste visste ikke hva vi solgte.
Mac-en må selges til 1995 dollar.
Ingen markedsføringsundersøkelser viser
at salg av Mac-en svikter fordi prisen er høy.
Den viser at folk ikke liker den fordi de tror den ikke gjøre noe.
Den er lukket, ende til annen.
Vi visste ikke at det ikke var det folk ville ha.
De vil ha innganger, valg og alternativer.
Slik vi kjøper stereoanlegg. Vi blander komponenter.
Hør på meg, John.
Den som sa at kunden alltid har rett,
var helt sikkert en kunde.
Den hadde snauskaller.
-Hun frigjorde dem. -Frigjorde snauskallene.
Filmen hadde ingenting med jævla snauskaller å gjøre!
Vi brukte dem som statister. Ingen vet at de var snauskaller!
Jeg sier bare at styret var bekymret...
Du oppfant livsstil-annonsering.
Og "vår merkevare" var min merkevare.
Min jobb er å gjøre anbefalinger for styret.
Vi viste glade folk som drakk Pepsi.
Vi sa ikke at verden gikk under hvis du kjøpte en annen brus!
Anbefal at vi senker prisen og dobler PR-budsjettet.
Det kan jeg ikke.
Og vi viste produktet!
Vi viste at det ble åpnet, tømt
og drukket!
Hva skal du gjøre? Anbefale at vi dreper Mac?
Det har jeg allerede gjort, Steve.
Hva?
Når da?
Tror du hemmeligheten bak din suksess
var å anta at folk ikke visste hva de skulle gjøre med brusboksen?
Jeg stoppet ikke filmen, Steve!
Kun takket være meg, ble den sendt!
Akkurat nå.
For en time siden. Jeg kommer fra Markkula.
Hva sa han?
-Hva sa han? -Finn opp noe nytt.
Jeg gir deg et team, du kan jobbe på Maui. Der har de sofaer.
Stopp. Sier du at du anbefalte at Mac-en avvikles?
Eller anbefalte du at jeg tas av Mac-teamet?
Vi kjøpte tre reklamepauser under Super Bowl.
To på 30 og én på 60 sekunder.
Da vi viste den, ville styret ha pengene tilbake,
og ba meg selge reklamepausene.
Chiat/Day solgte de to på 30, men ikke den på 60,
og jeg lot Lee Clow få vite at om han ikke prøvde særlig hardt
å selge den siste, ville ikke det plage meg.
Om vi senker prisen og dobler budsjettet...
Du kan ikke senke prisen eller doble budsjettet!
Det kan bare gjøres ved å ta penger fra Apple II.
Apple II burde gjøre deg flau. Den gjør meg flau.
Den gjør ikke aksjonærene flaue.
Jeg driter i aksjonærene!
Derfor hyret jeg deg, for å slippe å høre om aksjonærer.
Aksjonærene er mitt problem og styret representerer aksjonærene!
Det er slik det fungerer!
Sikkert at det ikke var Lee Clow som ikke fikk solgt reklamen?
Etter anvisning fra meg, Steve.
Tror du han ville tatt den byrden på egen hånd?
Ja, jeg tror han ville gjort alt for å redde den fra deg.
Jeg var den eneste som beskyttet den!
Du ville ikke ha reklamen,
fordi du prøvde å stoppe Mac-en to måneder før lanseringen!
Du har vrangforestillinger!
-Kan jeg nevne noe? -Ja.
Jeg aner ikke hvorfor du er her.
Historien om hvorfor og hvordan du forlot Apple,
som raskt har blitt en myte, er usann.
Jeg tar dette til styret selv.
-Ikke gjør det. -Jeg gjør det.
Det kan du ikke.
Hvorfor ikke?
De mener at du ikke lenger er nødvendig i dette selskapet.
Jeg får hatpost.
Dødstrusler.
Jeg får dødstrusler!
Barna mine blir mobbet.
Hvorfor tror folk jeg sparket deg?
Joanna roper på meg om ett sekund.
-Steve? -Det var ikke innøvd.
Kommer om et øyeblikk!
Jeg ga deg en juridisk mulighet.
-"Ga" du meg? -Jeg ga styret et klart valg.
Jeg sa: "Vil dere investere i Apple II eller Mac?"
Og de valgte Apple II.
De samme som ville stoppe Super Bowl-filmen.
Og så gikk jeg på et fly til Kina.
Sculley, telefon til deg på linje 1.
Det vil si nesten, for jeg ble oppringt på flyplassen.
-Hvem ringte? -Spiller ingen rolle.
Jo, for meg. Hvem ringte?
John Sculley.
John, går du på det flyet, har du mistet jobben når det lander.
Steve har ringt styret. Han vil ha deg ut.
Jeg lot bagasjen være på flyet. Den er et sted i Beijing ennå.
Jeg tok taxi tilbake til Cupertino midt på jævla natten.
Jeg vet hva klokka er.
Jeg trenger et beslutningsdyktig antall om én time, og Steve også.
Du tok meg av Mac-en, et dårlig forretningstrekk.
Innkallingen var et drap.
Akkurat der er løgnen.
Det var selvmord, for du visste hvilke kort du hadde,
og jeg viste deg mine.
Jeg viste deg mine, og du gjorde det likevel.
Hva trodde du jeg kom til å gjøre?
Jeg tåler å tape, men jeg trekker meg ikke.
Jeg tåler ikke å tape.
Vi mister markedsandeler, og Mac-en taper penger.
Vårt eneste håp er Apple II, som stagnerer
på grunn av DOS, som snart er foreldet.
Brukere rigger allerede maskiner til å kjøre med et CP/M-operativsystem,
laget for å kunne kjøre på Intel.
Jeg kan ikke si det tydeligere.
Vi må bruke ressursene våre på å oppdatere Apple II.
Ved å ta ressurser fra Mac.
Den svikter. Det er et faktum.
-Den er overpriset. -Det er ikke bevist...
Jeg er beviset!
Jeg er verdens ledende ekspert på Mac.
Hva er ditt resymé?
Du gir motstridende anvisninger,
du følger ikke ordrer og gjør livet surt for folk.
De beste ingeniørene våre flykter til Sun, Dell og HP.
Wall Street vet ikke hvem som kjører bussen.
Vi har mistet hundrevis av millioner i verdi, og jeg er direktøren for Apple.
Det er mitt resymé.
Men før det solgte du kullsyreholdig sukkervann, ikke sant?
Jeg satt i en jævla garasje med Wozniak og oppfant fremtiden.
Fordi kunstnere leder, og juksere ber om å få se kortene!
Greit. Han er helt ukontrollert.
Jeg er fullstendig villig til å levere min avskjedssøknad,
men vil dere at jeg skal bli, må Steve ut.
Gi ham en fallskjerm.
Han kan beholde noen aksjer så han får nyhetsbrevet.
Han må bryte forbindelsen til Apple.
Jeg er helt seriøs. Jeg vil at vi skal stemme.
Jeg utfordrer deg.
Du har gjort en enestående jobb gjennom årene
med å kultivere pressen, og med det mener jeg manipulere dem,
for ingen av dem, ingen av redaktørene
og ingen av utgiverne deres vet ennå at du tvang det frem.
At du tvang styret.
Selv etter jeg fortalte deg nøyaktig hva de ville gjøre, og det gjorde de.
Enstemmig.
Jeg har ingen problemer med å huske det, John,
for det var mitt livs verste natt.
Og jeg tvang frem avstemmingen fordi jeg trodde jeg hadde rett.
Jeg tror fremdeles at jeg hadde rett. Og jeg har rett.
Jeg blødde den natten.
Og jeg blør ikke.
Men tiden har leget.
Og jeg har egentlig ikke tenkt på det på en stund.
Jeg forstår hvorfor du er sint.
Jeg vil at folk skal vite sannheten også.
Tiden er inne.
Skjønner.
Du skal gjøre slutt på meg, ikke sant?
Nå er du latterlig.
Jeg skal sitte på første rad og se deg gjøre det selv.
Så skal jeg bestille et godt måltid med en Margaux,-55-årgang
-og signere noen autografer. -Herregud...
Vil du ha et råd, Pepsi-generasjon?
Ikke send Woz ut for å kritisere meg i pressen.
Hvem som helst andre. Du, Markkula eller Arthur Rock.
Hvem som helst unntatt Rain Man. Ikke manipuler ham slik.
Uansett hva du tror, kommer jeg alltid til å beskytte ham.
Kom igjen, Steve.
Det er det menn gjør.
Vi kan ikke starte sent.
Jeg tror ikke det var mulig å se at jeg bar nag.
Visste du at på Bandley
ga Mac-teamet ut en premie hvert år til den som klarte å konfrontere deg?
Nei.
Jeg vant.
Tre år på rad.
Kult.
Denne...
Denne Guy Kawasaki i Macworld...
Han hadde uforvarende rett, ikke sant?
Du har kastet bort tiden på NeXT sitt OS
helt til du finner ut hva Apple kommer til å trenge.
Selv om det var sant, høres det ikke så djevelsk ut.
Vi er klare for deg!
Jeg er din nærmeste rådgiver og din beste venn.
Hva kaller du meg?
Din "jobb-hustru."
Hele tiden! De siste tre årene...
Når skiftet du mening
og begynte å bygge Steve Jobs' hevnmaskin?
Lyset dimmes i salen.
Husker du Skylab?
Det var en ubemannet satellitt NASA sendte opp tidlig på 70-tallet
for å samle data.
Men da de sendte den opp,
visste de ennå ikke hvordan de skulle få den tilbake.
Men de følte at de var så nær
at de ville finne det ut i løpet av de åtte årene.
De er på vei nå.
De fant det ikke ut.
Så etter åtte år
krasjet den i Indiahavet.
Litt lengre til venstre eller høyre, ville den ha gjort skade.
Jeg ville virkelig bygge en datamaskin for college.
Men teknologien gikk ikke så raskt fremover som jeg trengte.
Og du vet vi er tomme for penger.
Mine damer og herrer, programmet starter øyeblikkelig.
Men så sluttet Apple å finne opp, og jeg så noe bedre.
Jeg vet at skoler ikke kjøper en ordbok til 13 000 dollar med gode høyttalere.
Du vet at jeg vet det.
Men Apple gjør det.
Fordi Avie Tevanian skal bygge nøyaktig det operativsystemet de trenger.
De må kjøpe meg også.
For en halv milliard i aksjer og ende til annen-kontroll på alle produkter.
Mine damer og herrer, ta godt imot...
Over et år etter at den ble presentert for bransjeinnsidere,
er NeXT-datamaskinen endelig tilgjengelig i butikker.
Det virker som det er to fiaskoer på rad for Steve Jobs.
Det er vanskelig for studenter og pedagoger
å rettferdiggjøre den høye prisen.
Det er ute med Black Cube.
NeXT solgte nettopp fabrikken til Canon og sa opp halvparten av medarbeiderne.
I datamaskinens verden må man drepe eller bli drept.
Apple Computer har det vanskelig.
De har sagt opp rundt 2500 ansatte.
Apple fortsetter å miste markedsandeler uten nye oppfinnelser,
$ 69 millioner i tap fortjenestemargin 13,6 %
unntatt Newton, direktør John Sculleys spesielle prosjekt.
Hvis du virkelig vil være mobil, trenger du en Newton PDA.
Eller kanskje ikke.
Den gjør håndskrift til datatekst.
hallo John
Dolph, ta et notat på Newton. "Gi Martin juling."
Gi Martha pudding.
I 1980 hadde Apple 30 % av markedet.
I dag har Apple bare 3,2 %.
Da er det over. John Sculley har fått sparken hos Apple.
SPARKET
Hva med dette Internett? Vet du noe om det?
Det er det nye, store.
Ryktene flyr rundt Apple Computer igjen
om hvem som skal ta over styringen.
Nyheter denne timen: En utrolig teknologisk gjenforening.
Det skjer.
For flere milliarder
kjøper Apple NeXT Computers operativsystem, og det kan bety...
-Kommer den fortapte sønn tilbake? -Sikkert.
Gjett hva. Mac er tilbake.
Grunnlegger av Apple, Steven Jobs...
-Steve Jobs... -Steve Jobs...
Steve Jobs kommer tilbake til Apple.
symfonihall
Vil du projisere digitale bilder fra ditt digitale kamera,
er det innebygd i alle produkter. Vi går til en ny generasjon I/U.
USB med 12 megabytes. To porter.
Vi legger gamle Apples I/U bak oss.
Stereo surroundlyd innebygd i alle produkter.
Et flott tastatur og den kuleste musen dere har sett.
Denne gangen brukte vi ekte mus.
Vi åpner salen om 10 minutter. Steven?
Kan du slutte å tulle?
Hva er det jeg ser?
Det er Steve Wozniak som sitter der ute.
Kos dere med å spørre Woz om han har nøyaktig klokkeslett.
Jeg har nøyaktig klokkeslett, og vi har liten tid.
"Et flott tastatur."
Et flott tastatur og den kuleste musen dere har sett.
Slik ser de ut i dag.
Og nå skal jeg vise dere hvordan de ser ut i morgen.
Dette er iMac.
hallo (igjen)
Det var kult.
Hvorfor likte jeg det bedre enn vanlig?
-Jeg vet ikke. -Noe var annerledes.
Du, tosken!
Jeg tror hun snakker til en av dere.
-Så du forskjellen? -Det er det jeg...
Utgangsskiltene var slått av.
-Helt mørkt. -Du klarte det!
Vi koblet alle utgangslampene til vårt kretskort.
De går ut med signalet i sju sekunder, og slås så i teorien på igjen.
Tror vi det er lovlig?
Vi er ganske sikre på at det ikke er det.
Vil du se noen sitater?
-Vi venter med dem. -Han vil like dem.
-Jeg viser dem til deg senere. -Jeg tar dem nå.
Beklager.
Ta det derfra, er du snill.
Vi har bare et par minutter, så vi tar 360-gradersvisningen.
Vi tar frem et trådløst kamera vi stjal fra Panasonic.
Jeg skal vise dere hvordan dette ser ut.
Hele greia er gjennomsynlig. Dere kan se inn i den.
Er det et godt kompromiss, Woz?
Dere kan ikke komme i den, men får se inn i den.
Greit nok.
Vi plasserte stereohøyttalere foran og infrarødt her oppe.
CD-ROM-stasjonen i midten.
Stilig.
To stereo hodetelefonplugger,
og alle inngangene er innenfor én vakker liten dør. Her.
Ethernet og USB.
Selv om dette er en fullblods Macintosh, er målet vårt
det fremste forbrukerne forteller oss at de ønsker en datamaskin til.
-Det vil si... -Vent, takk!
Vent.
Svaret var "Internett."
-Joanna? -Ja.
Bare stå foran meg.
Jeg vil se på disse sitatene, men vil ikke at Joel skal se.
Alle er gode.
"Det er ikke bare den stiligste datamaskinen på mange år,
"men også en høyrøstet kunngjøring
"om at Silicon Vallyes opprinnelige drømmeselskap ikke lenger somnambulerer."
-Det er et ord. Det betyr "går i søvne." -Steve?
Vi må tømme salen om vi skal starte i tide.
-Vi skal absolutt starte i tide. -Vi starter i tide.
Ta dette.
Nå gjelder det, folkens.
De skal moppe scenen, klargjøre og åpne salen.
Glad i dere.
Andy, kom bak scenen et øyeblikk.
-Hvilken? -Hertzfeld.
Forbes kaller det en suksessfull bransjeendring.
Se her.
Hvorfor har vi aldri ligget sammen?
Vi er ikke forelsket. Se.
Sculley.
Se hva han sa.
"Han har implementert den samme enkle strategien
"som skapte suksess for Apple for 15 år siden.
"Lag populære produkter og promoter dem med glimrende markedsføring."
Det var hyggelig av ham.
Det var det.
Jeg mente det.
Det er vanligere å se J.D. Salinger enn John Sculley nå.
Jeg var ikke ironisk. Det var hyggelig av ham.
Snakker du med ham?
Nei.
Har du ikke snakket med ham siden 1988?
Da ville jeg sagt det til deg.
Spiller ingen rolle.
Folk skal ikke tro at de kan svikte meg,
og så er det plutselig greit 15 år senere.
Jeg spøkte.
Hva feiler det deg i dag?
Vi går av scenen.
"Det eneste Apple leverer nå, er lederskap i farger."
Glem det.
Hva har Bill Gates imot meg?
Vet ikke. Dere har begge mistet forstanden.
Hør på meg.
Han sluttet på en bedre skole enn meg.
Men han er et redskap. Jeg skal si deg hvorfor.
Gjør det godt igjen med Lisa.
Vet du hva, Joanna? Grenser.
Du har kommet til leiligheten min klokka 01.00 og vasket den.
Så fortell meg hvor grensen er.
Der. La oss si at den er der.
Hvis jeg gir deg noen ekte prognoser,
lover du å ikke gjenta dem på scenen?
Hva mener du med "ekte prognoser"?
Hva har du gitt meg?
Forsiktige prognoser.
Har markedsføring løyet til meg?
Vi har dempet forventningene på dine vegne.
Hva er de ekte prognosene?
Vi selger en million enheter de første 90 dagene.
20 000 en måned etter det.
-Svarte helsike! -Ja.
Ser du? Venter du lenge nok...
Dessuten kommer 32 % av salget
til å gå til folk som kjøper datamaskin for første gang.
Og 12 % til folk som bruker en form for Windows-maskin.
Det er det Bill Gates har imot deg.
Det blir den raskest selgende datamaskinen i historien.
Du brakte selskapet tilbake fra randen
etter å ha måttet si opp 3000 medarbeidere
og skjære ned på 70 % av produktlinjen.
Så Steven,
det er over.
Du kommer til å vinne.
Det ville vært kriminelt å ikke nyte dette øyeblikket.
Jeg nyter det.
Gjør det godt igjen med Lisa.
-Du vet... -Kom igjen.
Jeg liker ikke å ha mindre privatliv enn andre.
Hjelper det litt å være multimilliardær?
Nei.
-Alt Lisa gjorde... -Alt Lisa gjorde var å samtykke.
Chrisann solgte huset, og...
Og hva skulle Lisa ha gjort?
Hvordan skulle hun hindret moren i å selge sitt eget hus?
Som jeg kjøpte til dem.
Hvordan skulle hun forhindret det?
En innvending ville vært et skritt i riktig retning.
Synes du ikke at dette er en bisarr overreaksjon
på at en 19-åring lar moren legge sitt eget hus ut for salg?
Hun kunne ha prøvd.
Hvordan skulle hun ha stoppet moren, den bestemte moren...
Hun samtykket med Chrisann i å selge huset for å trosse meg.
Jeg bryr meg ikke om hun la en bombe i varmtvannstanken!
Du skal gjøre det godt igjen. Nå.
Hun har oppført seg rart i månedsvis. Hun har vendt seg mot meg.
-Fiks det. -Hva i...
-Fiks det, Steve. -Ta det rolig!
Fiks det, ellers slutter jeg. Greit?
Jeg slutter, og du ser meg aldri igjen. Hva sier du til det?
Fortell meg hva som feiler deg i dag.
Det som har feilt meg i 19 år.
Jeg har vært vitne, og jeg har vært medskyldig.
Du vet hvor glad jeg er i deg, Steve.
Jeg elsker at du ikke bryr deg om hvor mye en person tjener,
du bryr deg om hva de lager.
Men det du lager, skal ikke være det beste med deg.
Når du er far,
skal det være det beste med deg.
Og det har gitt meg tjue år med sorg at hos deg, Steve, er det
det verste.
Det er en liten ting. Veldig liten.
Fiks det.
Fiks det nå, eller kontakt meg i min nye jobb.
Jeg får jobb der jeg vil.
Jeg synes ikke det er en liten ting.
-Hun visste at... -Nei.
-Jeg kjøpte huset til de to... -Nei.
-Hva mener du med "nei"? -Jeg mener nei.
Huset har ingenting å gjøre med hvorfor du er sint på Lisa.
Jo, huset har alt å gjøre med hvorfor jeg er sint på Lisa.
Har du hørt frasen "virkelighetsforvrengningsfelt"?
Ja.
Som i "Steves virkelighetsforvrengningsfelt"?
Jeg har hørt og lest det.
Det ble sunget til meg av Joan Baez.
Det du kaller et virkelighetsforvrengningsfelt,
og jeg tror du fant på frasen, er grunnen til at vi er her.
Jeg vet det.
Hvis jeg byttet bankkontoen min mot en dollar
hver gang noen sa at noe var umulig, ville jeg tjent på det.
-Jeg vet det også. -Så hva er problemet?
Mitt problem? I hvert fall ikke huset.
Jo, jeg...
Det er at du sa til henne at du ikke ville betale for Harvard.
Det barnet. Det flittige og alvorlige barnet.
Sa hun at jeg ikke betalte skolepengene?
Jeg skulle slått deg med noe tungt for lenge siden.
Sa Lisa at jeg ikke betalte skolepengene?
Andy fortalte meg det.
Hvilken?
Hertzfeld.
Hvordan vet Hertzfeld det?
Han skrev ut en sjekk på 25 000 dollar til Harvard for å dekke semesteret.
I helvete...
Betalte han skolepengene?
Er det ikke derfor du vil snakke med ham?
Nei, jeg ville snakke om...
Sa du til henne at du ikke ville betale for college?
-Ja, fordi... -Hvordan kunne du?
Fordi moren hennes, som også er husverten...
Hertzfeld? Jeg bare lirte av meg!
Jeg bare snakket! Tror du jeg ville ha...
Jeg var sint fordi Lisa prøvde å provosere meg, Joanna.
Det var hensikten hennes!
Du skremte henne åpenbart fra vettet!
Hertzfeld skrev ut en sjekk til Harvard... Betalte for...
Er hun er ennå?
Det er hun sikkert.
Kan du få noen til å hente henne hit?
Ja.
Takk.
Du vet,
bestemor sa alltid til meg...
Jeg driter i det, Yentl.
-Jeg får noen til å hente Lisa. -Takk.
Og hvis du ser Hertzfeld...
Det er Andy!
Snakker om djevelens overingeniør.
Gå. Kom inn.
Du ser godt ut i dag.
-Takk. -Ikke sant?
Hun ser fantastisk ut. Som alltid.
Kom deg ut.
Jeg tror jeg vet hvorfor jeg er her.
-Gjør du? -Steve...
Har du sendt sjekken ennå?
Ja.
Så Harvard fikk en sjekk fra Andy Hertzfeld for å betale for Lisa?
De så nok ikke så nøye på den.
Jeg tror ikke de la merke til at sjekken ikke kom fra deg.
Nære på.
Dette var nesten flaut for meg.
-Jeg forstår at... -Jeg overfører penger i dag.
Jeg forstår hva du føler. Og jeg beklager.
Men la meg forklare tanken bak.
Jeg kommer ikke på en analogi for å beskrive det du gjorde.
Jeg visste dere ville gjøre opp. Det gjør dere alltid.
Men i mellomtiden, hvis pengene ikke kom inn,
ville hun gått glipp av et semester.
Ja.
Og hun måtte fortelle vennene hvorfor.
Dessuten trengte hun ting. Hun trengte sokker.
Hva?
Det er kaldt i Cambridge. Hun trengte varme sokker.
Ga du henne sokker?
Jeg ga henne penger til sokker.
Du har ingen rett til å gjøre deg selv til verge.
Du kan ikke overstyre mine beslutninger. Forstår du?
Du kan ikke oppføre deg som om du er faren.
Noen måtte.
Hva i helvete sa du nå?
Jeg har kjent henne siden hun var seks.
Jeg ser også på...
Chrisann er min venn, utenom det du og jeg...
Utenom vårt arbeidsforhold.
-Så du er en slags familierådgiver. -Jeg er en familievenn.
Da vet du sikkert at Lisa går til psykolog.
Ja.
-Og har gjort det i mange år. -Ja.
Uten at jeg visste det.
Det var egentlig ikke min sak.
Jeg er fascinert av hva du mener er og ikke er din sak.
Lisa går til psykolog, og hun liker det.
Og vil gjerne at du og Chrisann blir med.
Og grunnen til at du vet dette, er
at du anbefalte psykologen.
Jeg kjenner en fyr.
Nei, jeg mener at du anbefalte at hun gikk til psykolog.
Vet du hva?
Det er en stund siden, og jeg husker ikke hvordan...
Du sa til Chrisann at Lisa burde gå til psykolog.
Du stigmatiserer det, Steve. Det er helt normalt...
Det er ikke... Jeg tenkte at det ikke kunne skade.
Da finner vi det ut.
-Chrisann er min venn. -Hvilken grunn ga du henne?
Mener du...
Hvilken grunn ga du Chrisann for at Lisa burde gå til psykolog?
Jeg husker ikke. Vi snakket sammen, og jeg sa...
Bare det jeg nettopp sa, at det ikke kunne skade.
Sa du ikke at Lisa trengte en sterk, mannlig rollemodell?
Jo.
Det er et mirakel at hun ikke raner banker med den symbiotiske frigjøringshæren.
Det er ingen grunn i verden til at hun skulle være hyggelig.
Men det er hun.
Så jeg hjalp henne.
Fordi noen måtte.
Jeg overfører pengene til deg i ettermiddag.
Du truet meg for lenge siden.
Unnskyld?
For lenge siden truet du meg en gang.
Folk tiltrekkes av folk med talent.
Folk uten det finner det truende.
Kanskje du skulle gå til psykolog. Kan ikke skade.
Jeg mente at du bokstavelig talt truet meg.
På Flint, rett før Mac-lanseringen.
Jeg rekompilerte. Jeg prøvde å fikse taledemoen.
Og du sa at om jeg ikke fant en løsning, ville du ydmyke meg foran publikum.
Sa den "hallo"?
Ja.
Du behøver ikke å takke meg.
Hvorfor vil du at folk skal mislike deg?
Jeg vil ikke at folk skal mislike meg.
Jeg er likegyldig til om de misliker meg.
Siden det ikke betyr noe, har jeg alltid gjort det.
Har du?
Jeg har alltid likt deg så godt.
Synd.
Lykke til.
Takk.
Det enestående, som er vanskelig å begripe, men sant, er at for
en gitt klokkefrekvens, er en PowerPC-brikke dobbelt så rask som en Pentium II-brikke.
Med andre ord er en G3-brikke på 266 megahertz
dobbelt så rask som en Pentium II på 266 megahertz.
Eller
en G3 på 266 tilsvarer cirka 500 megahertz.
Ta en titt på BYTEs kommentarer, den gylne standarden for...
Kom inn.
Jeg sendte noen ut i lobbyen. De fant henne, men hun...
Hvor er hun?
Hun sa hun helst ikke ville komme.
Hvorfor ikke?
Det var alt hun sa.
-Da går jeg ut selv. -Det kan du ikke.
Du kan ikke. Det blir som en scene fra Hard Day's Night.
Unnskyld meg?
Hei, Joel.
Andy sa det var greit å komme.
-Hvilken? -Andy Cunningham.
Jeg kan ikke gjøre dette mer.
Én av dem må bytte navn.
Du kaller Andy Cunningham "Andrea."
Samme hva jeg kaller dem.
Jeg vet hvem jeg snakker om.
Alle andre må kalle dem noe forskjellig.
Gi meg et øyeblikk.
Kan du hente henne for meg?
Jeg snakket nettopp med Andy Hertzfeld.
Jeg prøver å skrubbe det ut av hjernen med Klorin.
Men jeg vil snakke med Lisa.
Greit, bare
-ta det rolig. -Ja vel.
Takk.
Hei, Steve.
Hvordan føler du deg?
Jeg føler meg bra, Joel. Og du?
Jeg kunne ikke vært i din bransje. Den endrer seg så fort.
Jeg ville stålsatt meg, for din kommer til å endre seg snart også.
Dette er tredje gang på 14 år at jeg skriver om deg.
Hva synes du så langt?
Unnskyld meg.
Avie ser etter deg. Han har en ny hai.
Vil du bli med bak scenen litt?
Klart det.
Hvem er dette?
Tenk annerledes
Alan Turing.
Vant 2. verdenskrig alene, og oppfant datamaskinen som ekstranummer.
Men han er ikke i kampanjen.
Hvorfor ikke?
Fordi du måtte spørre meg hvem han var.
Kan jeg se den nye haien?
-Jeg liker den bedre enn den gamle. -Haier.
Haier.
Hvor mange haier har det vært?
-Et par. -Dette er nummer 39.
Dette er offisielt.
Trettini haier.
Greit.
-Vet du hva som er spesielt med denne? -Hva da?
Jeg spør, fordi den ser nøyaktig ut som de andre 38 haiene for meg.
Få se den med signalet. Fra profilen.
Dette er signal 92-B.
Dette er en profil her.
Og slik ser den ut fra baksiden.
Og én ting til. Den spiser Pentium Notebook til frokost.
Dette er haien.
Jeg liker den veldig godt.
Ingen gjør det rett første gang,
men dere burde ha vist meg denne for 15, 20 haier siden.
Det gjorde vi antakelig.
Bruk denne.
10 minutter.
Han tok livet sitt ved å ta en bit av et forgiftet eple. Alan Turing.
Ja. Det burde være statuer av ham.
Navnet hans burde være på alle skolelevers lepper.
Regnbueeplet med en bit tatt ut.
Kom det derfra?
Nei, vi fant det på en liste med hyggelige ord.
Men ville det ikke vært flott om det var en historie bak?
Steve.
Jeg likte den siste haien.
Dra til helvete.
Jeg ville be deg om en tjeneste.
Min venn, for lenge siden
ba du om en tjeneste før en produktlansering, og jeg sa nei.
-Du ba meg takke... -Vent.
Hvis du skal si at du tok feil, vil jeg forberede journalisten.
Jeg hadde 100 % rett.
Og du tok utrolig feil.
Men jeg skylder deg fremdeles en tjeneste.
Steve.
Men jeg vil ikke takke Apple II-teamet.
Takk Apple II-teamet.
Hva med privat?
-Nei. -Er dette en spøk?
For jeg prøver å huske at en G3-brikke på 300 megahertz...
Bare toppfolkene.
Steve.
-Unnskyld meg. -Jepp.
Ett øyeblikk.
Hun sa hun helst ikke vil.
Hva mener du?
Hun sitter med vennene sine, og vil helst ikke komme bak.
Greit. Si til henne...
Jeg vil ikke gjøre henne flau foran vennene,
men si at jeg skremte vettet av Andy,
og at denne gangen betaler ingen de jævla...
Ikke si det.
Men gjør det du kan, når du høres gammel og vis ut
på grunn av ditt livs tragiske historie.
Du vet at jeg ikke levde i det 19. århundret, ikke sant?
Bare si at det er viktig.
-Alt i orden? -Ja.
Det er folk her, inkludert et medlem av pressen.
Jeg ser ham.
Woz.
Bare toppfolkene, de som blir sagt opp.
Apple tapte en milliard dollar i fjor.
Jeg vet ikke engang hvordan det er mulig.
Dere var under 90 dager fra å bli insolvente.
Jeg måtte få tre forskjellige regnskapsførere til å forklare det.
Hele selskapet må nedbemannes.
-Start med to regnskapsførere. -Jeg startet...
Joel, kan du komme av scenen?
-Vi går bak scenen. -La ham bli.
Jeg startet med Apple II-teamet fordi vi ikke lager den lenger.
Bare takk toppfolkene.
Ta deg en mimosa og slapp av.
Du kan ikke avvise meg nå, Steve!
Toppfolkene...
Det finnes ingen toppfolk.
På Apple II-teamet er det ingen toppfolk.
De er B-lagsspillere.
Og B-lagsspillere demotiverer A-lagsspillere.
Og jeg vil ha A-lagsspillere hos Apple, ikke Dell.
De er ikke B-lagsspillere, og det bedømmer jeg bedre!
Under 90 dager fra insolvens.
Delvis fordi noen ikke trodde at Newton var søppel.
-Kan du gå av scenen, Joel? -Han blir!
Jeg snakker om...
Dere designet og sendte ut en boks med søppel mens jeg var borte.
Jeg snakker om Apple II!
Som ikke bare er en viktig del av dette selskapets historie,
men også av den personlige datamaskinens historie!
I en periode.
Det minste du kan gjøre, hvis du skal si dem opp...
De kommer til å bo i de største husene av alle i ledighetskøen.
...er å takke dem!
Takk dem og Apple II under denne lanseringen!
Dette er et helt annet produkt.
Dette selskapet ble bygd av Apple II.
Du ble bygd av Apple II.
Jeg ble faktisk ødelagt av Apple II og dets åpne system,
slik at hackere og hobbybyggere kunne bygge amatørradioer eller noe!
Og så ødela den nesten Apple, da dere brukte alle pengene på den
og utviklet den nette sum av ingen nye produkter.
-Newton. -Den lille søppelboksen.
Dere kom med Newton. Vil dere at folk skal vite det?
Dette er en produktlansering, ikke en damelunsj.
Og det siste jeg vil, er å koble iMac til...
Til det eneste suksessrike produktet dette selskapet har bygget.
Beklager at jeg er rett på sak, men det er sannheten.
Lisa var en fiasko. Macintosh var en fiasko.
Jeg liker ikke å si sånt,
men jeg er lei av å være Ringo, når alle vet jeg var John.
Alle elsker Ringo.
Og jeg er lei av å bli tråkket på av deg!
Tror du John ble John av å vinne et lotteri, Woz?
Tror du han lurte noen, eller slo George Harrison i hodet?
Han var John fordi han var John.
Han var John fordi han skrev Ticket to Ride.
Og jeg skrev Apple II.
Folkens?
-Jeg må tømme salen. -Ingen rører seg!
Du laget forresten et vakkert kretskort, som
du ville gi vekk gratis,
så ikke fortell meg hvordan du bygget Apple.
Var det ikke for meg, jobbet du på vår gamle videregående nå.
Disse folkene lever for din ros, så her har du sjansen.
Innrøm at noe bra skjedde,
selv om du ikke var i det rommet.
-Nei. -Steve!
Gjør det.
Det er riktig. Det...
Det er riktig.
Beklager, men nei.
Da skal jeg si det på en annen måte.
Jeg tror ikke noen har gjort mer
for å fremme demokratiseringen som kommer med personlig databruk enn meg,
men du har aldri respektert meg. Hvorfor ikke?
Jeg vil vurdere muligheten for
at det er fordi du aldri har respektert meg.
Hva i helvete foregår her?
Ingenting.
Takk for at jeg fikk snakke.
Jeg klarte det. Hun kommer tilbake.
Du kom en centimeter fra å slå dette selskapet konkurs.
Hvem snakker jeg med om det?
Jeg lar deg beholde jobben.
Du får en fribillett.
Når folk spurte meg før
om hva forskjellen var mellom meg og Steve Jobs,
sa jeg at Steve så det store bildet,
mens jeg var arbeidsbenken.
Når folk spør meg hva forskjellen er nå, sier jeg
at Steve er en drittsekk.
Produktene dine er bedre enn deg.
Det er tanken.
Og forskjellen ligger i å vite det.
Det er ikke binært.
Du kan være hyggelig og begavet samtidig.
Tenk annerledes.
Han mente det ikke.
Jo, det gjorde han.
Han er temperamentsfull.
Nei, det er han ikke.
Det virker som at alle går på bar og blir fulle fem minutter før hver lansering,
og forteller meg hva de egentlig mener.
Hun kommer til garderoben din.
Jeg ba deg gjøre det godt igjen med Lisa.
Jeg sa ikke at du måtte bilegge alle blodfeidene dine.
Forrige gang blodfeider ikke ble bilagt, mistet jeg forsiden på Time.
Men jeg fatter fremdeles ikke
hvorfor i svarte Dan Kottke var sur på meg.
Kottke tok ikke fra deg forsiden.
Jo visst.
Skal jeg demonstrere din evne til å ta feil
når du er tror du har rett?
Dan Kottke fortalte Time at jeg nektet...
Husker du forsiden?
På Time?
-Ja. -Ja.
Hva var det?
Hva snakker du om?
Hva var på forsiden?
En datamaskin.
Nei, en skulptur av en datamaskin.
TIME, ÅRETS MASKIN Datamaskinen kommer
Det var en skulptur.
Time må ha bestilt den flere måneder på forhånd.
Du var aldri aktuell for Årets menneske.
Ingen tok fra deg noe.
Så hva annet er du sikker på?
Jeg skjønner ikke hvordan jeg ikke så det.
Virkelighetsforvrengning.
-Nei, seriøst. -Seriøst.
Ikke prøv å vinne en diskusjon med Lisa.
Bare si du tok feil.
Kom inn, vennen!
Det er ikke "vennen."
John! Kom inn. Ut av gangen.
Jeg kom inn sideinngangen, og går ut samme vei.
Ingen får se meg. Hvordan går det, Joanna?
Bra, John. Jeg er bare overrasket over å se deg.
Alle her likte sitatet du ga til Forbes.
Du måtte ikke gjøre det.
Det var med glede.
Hvis du vil, kan jeg slippe deg ut bak når lysene slukkes.
-Jeg er bare her for å si "lykke til." -Ja vel.
Du har bare et par minutter.
Kan du prøve å finne...
Ja.
Du er et godt menneske, John.
Jeg har med en gave til deg.
Newton.
Hvis du ikke tar den ut av esken, kan du selge den.
Det klarte aldri jeg.
Er alt i orden?
Hva? Ja da.
Bare noe Joanna påpekte.
Jeg gikk glipp av noe så åpenbart om...
Spiller ingen rolle.
Wall Street kommer til å lene seg tilbake og vente og se hvordan du leder,
så ikke bry deg om svingningene det første året.
Daghandlere kommer til å reagere på det.
Jeg trenger ikke å belære deg.
Sier du at jeg ikke skulle tatt livet av Newton?
Jordas mest effektive dyr er kondoren.
Det mest ineffektive er mennesket.
Du burde ikke tatt livet av den på trass.
Det er dårlig forretningsskikk. Ikke gjør det.
Men et menneske med en sykkel blir det mest effektive dyret.
Og den rette datamaskinen...
En vennlig, enkel datamaskin som ikke er en torn i øyet,
men som står på skrivebordet, like vakker som en lampe.
Den rette datamaskinen blir en sykkel for hjernen.
Liker du den?
Jeg ble gitt tilbake.
Og hva om den i stedet for å være i de rette hender,
var i alles hender?
Alle i hele verden.
Vi snakker om den største forandringen i status quo siden...
Noensinne.
Jeg vet ikke hvorfor du er interessert i adopsjonshistorien min,
men du sa at det ikke var slik at noen så på meg og ga meg tilbake.
Men det var det som skjedde.
Sier du at du har den rette datamaskinen?
Den heter Macintosh.
Et advokatpar adopterte meg først, men ga meg tilbake etter en måned.
De forandret mening.
Så adopterte foreldrene mine meg.
Min biologiske mor hadde forlangt at de som fikk meg
måtte være høyere utdannet, velstående og katolske.
Paul og Clara Jobs var ingen av de tingene,
så min biologiske mor ville ikke signere adopsjonspapirene.
Hva skjedde?
Det ble drakamp i retten en stund.
Moren min sa hun nektet å være glad i meg det første året.
I tilfelle de måtte gi meg tilbake.
Du kan ikke nekte å være glad i noen.
Jo, det viser seg at du kan det.
Hva kan en månedsgammel baby gjøre som er så ille at foreldrene gir ham tilbake?
Det er ingenting en månedsgammel baby kan gjøre.
Har du vurdert å finne din biologiske far?
Jeg har møtt min biologiske far.
Og det har faktisk du også.
Den heter Macintosh.
Steve Jobs!
Jandali. Hils på John Sculley.
Jandali eier restauranten,
og John er direktør for Pepsi,
men jeg vil ha ham til Cupertino.
Lage en bulk i universet.
Er du veganer også?
Du tuller.
Nei. Jeg spiser alt mulig.
Vi kan begynne med
middelhavssalat med portulakk, mynte...
Søsteren min fant ham.
Vet han det?
Nei. Han skrøt faktisk til Mona
om at Steve Jobs kommer til restauranten hans ofte.
-Du vil ikke... -Nei.
Bør du ikke snakke med ham?
Da finner han sikkert en måte å saksøke meg på.
Steve...
John, om du er her angående arven etter deg, må du stille deg i kø bak Wozniak.
Wozniak klarer seg. Jeg er den som sparket Steve Jobs.
"Rik, velutdannet og katolsk."
Steve, tiden er inne.
Jeg må gå.
Var det jeg som gjorde dette? Ødela det?
Vi legger det bak oss nå.
Det må være på tide.
Kom og bli direktøren vår.
Ja vel.
Det var stylusen, John.
Hva?
Jeg avviklet Newton på grunn av stylusen.
Hvis du holder en stylus,
kan du ikke bruke de andre fem festet til håndleddet.
Hva vi kunne gjort sammen.
Herregud, hva vi kunne gjort sammen.
Jeg betaler skolepengene dine.
Er du gal? Selvsagt betaler jeg dem.
Jeg må ha misforstått deg da du sa at du ikke betaler skolepengene.
Det var ondt av deg og moren din å selge huset.
Hun trengte pengene.
Hun trenger alltid pengene.
Hun trenger lege. Hun har bihulebetennelse.
Hun har hatt samme bihulebetennelse siden 1988.
Jeg skal ta meg av moren min. Beklager hvis det irriterer deg.
Det irriterer meg fordi du er en ungdom,
og det er ikke din jobb å ta vare på moren din.
Var det slik din døde?
Trekk dere unna, folkens. Gi dem litt privatliv.
Når moren din er 90 og ikke kan spise selv, kan du ta vare på henne.
Men akkurat nå er hun 45, frisk og rask, og kan ikke spise selv.
Du skal jobbe hardt på skolen og være 19, det er alt.
Jeg tar meg av moren din.
Fortsett den gode jobben.
-Hva i helvete vil du ha fra meg? -Jeg ble tilkalt.
Jeg kjøpte et hus til henne for 400 000 dollar. Det er verdt dobbelt så mye i dag!
Hun solgte det for to tryllesteiner og en suppebolle.
Det var hennes hus.
Hun brukte pengene til å reise til Europa.
Penger hun måtte trygle deg om.
-Steve... -Ikke snakk om det.
Gikk du til Andy og ba om penger?
-Det var så utrolig upassende... -Jeg gjorde ikke det.
Andy kom til meg.
Har alle en mening om dette?
Beklager, folkens. Om 30 sekunder er du sen.
Hun bruker pengene på antikviteter
og selger dem for en brøkdel av det hun betalte.
Og det gjør hun med penger jeg ga henne til deg!
Steve...
Du kom hysterisk til meg da du var 13 og ba om å få bo hos meg...
Jeg var ikke hysterisk.
...fordi moren din skrek til deg hver dag.
Og da jeg var 13, var det andre gang jeg spurte.
Det stressende livet som åndelig healer.
Jeg tror ikke jeg sa at du er slem. Men hvis jeg gjorde det, beklager.
Noe skjedde med deg på skolen.
Et forberedende kurs alle førsteårsstudenter må ta...
Jeg leste Time.
Hva?
Jeg har Internett-tilgang på skolen.
Jeg leste en gammel utgave,
og stilte mamma noen spørsmål om familiehistorien min.
Time skrev en forvrengt artikkel.
Du skulle aldri lese det.
Jeg fikk to forskjellige Harvard-statistikere til å dekonstruere ligningen
du kom med for å bevise at 28 % av amerikanske menn kunne vært faren min!
Vennen, jeg...
Moren min er kanskje litt forstyrret,
men hva er din unnskyldning?
Det er derfor jeg ikke er imponert av historien din, pappa!
Du visste hva jeg gikk gjennom
og gjorde ingenting med det.
Og det gjør deg til en samvittighetsløs feiging.
Og dessuten er "tenk" et verb, ikke sant?
Da er "annerledes" et adverb.
Du ber folk tenke annerledes,
og kan snakke alt du vil om Bauhaus-bevegelsen og Braun
og "enkelthet er sofistikert" og Issey Miyake-uniformer
og Bob Dylan-tekster alt du vil, men den greia
ser ut som en lekeovn fra barne-TV.
Du!
Du kommer til å starte sent.
Vet du hva "Lisa" sto for?
Hva?
Datamaskinen. Lisa. Vet du hva det sto for?
Beklager det jeg sa om iMac-en. Det er ikke det jeg egentlig synes.
Bak ryggen min, på kontoret. Vet du hva det sto for?
Lokalt integrert systemarkitektur.
Jeg var fem! Kunne du ikke bare løyet?
Jeg gjorde det.
Selvsagt var den oppkalt etter deg.
"Lokalt integrert systemarkitektur" betyr ikke noe engang.
Hvorfor sa du at jeg ikke var det i alle de årene?
Jeg vet ærlig talt ikke.
Hvorfor sa du at du ikke er faren min?
Jeg er dårlig sammensatt.
-Klokka er over ni, du blir sen. -Jeg bryr meg ikke.
-Du skriver for Crimson. -Hva?
Apple-avdelingen hos Harvard-alumnusene
forteller at du skriver for Crimson.
Ja, litt. Artikler...
Jeg vil gjerne lese en.
Klart det.
Nei, jeg mener nå. Jeg vil lese en artikkel nå.
Gi deg, du må gå på scenen.
iMac blir ikke lansert før du gir meg en av artiklene dine,
så verden venter på deg.
Jeg er så lei for det, folkens!
Lykke til.
Jeg skal gi deg musikk i lomma.
Hva?
100 sanger, 1000 sanger. 500 sanger.
Et sted mellom 500 og 1000 sanger rett i lomma,
for jeg orker ikke å se på den uforklarlige Walkman-en lenger.
Du bærer på en murstein som spiller en kassett.
Vi er ikke villmenn.
Så jeg skal gi deg 1000 sanger i lomma.
Kan du gjøre det?
Vil du se på fra bak scenen?
Greit.
Kjør signal 1.
Husker du maleriet du lagde på den opprinnelige Mac-en?
Det gjør jeg.
Mine damer og herrer,
Steve Jobs.
Woz.